Справа № 234/17517/19
Провадження № 2/369/1706/26
РІШЕННЯ
Іменем України

06.04.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С., 
при секретарі судових засідань Осіпова В.І.,
за участю представника позивача Воронков О.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду (виїзному судовому засіданні)2 в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року позивач звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між ОСОБА_2 та ВАТ “Фінанси та кредит”, правонаступником всіх прав та обов`язків є ПАТ “ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ” 20.08.10223 року був укладений Кредитний договір №23-2024/13-00228-с-а, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 77 900,00 грн строком до 20.08.2018 року зі сплатою 17,20 %.За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором. 
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, Банк та ОСОБА_3 уклади Договір поруки №23-2014/13-00228-с-а/1 від 20.08.2013р.
За умовами договору поруки, поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. 
03.10.2018 між ПАТ “Банк “ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ” та ТОВ “Вердикт Капітал” було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ “Банк “ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ” відступило ТОВ “Вердикт Капітал”, а ТОВ “Вердикт Капітал” набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №23-2024/13-00228-с-а та Договором поруки №23-2014/13-00228-с-а/1.
Відповідачі неналежно виконували свої обов`язки за Кредитним договором, щодо своєчасної сплати кредиту, процентів за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, внаслідок чого утворилася заборгованість. За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість в повному обсязі не погашена В зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.09.2019 виникла заборгованість яка становить 122381,47 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту)- 54121,49 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги- 44754,80 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 10 963,28 грн., заборгованість по комісії — 12541,90 грн.
Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором №23-2024/13-00228-с-а у розмірі 122381,47 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19.11.2019 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №23-2024/13-00228-с-а від 20.08.2013 року станом на 11.09.2019 року в сумі 111418,19 грн. та судовий збір в розмірі 1748,91 грн., у рівних частках в розмірі по 874,46 грн. з кожного, що був останнім сплачений при подачі заяви.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09.12.2021 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 19.11.2019 року задоволено; скасовано заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19.11.2019 року; відкликано виконавчий лист та призначено цивільну справу до розгляду.
Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 справу прийнято до провадження судді Бєльченко Л.А. 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 справу передано на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.08.2024 справу прийнято до провадження судді Пінкевич Н.С.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.12.2024 задоволено клопотання представника відповідача, витребувано від Товариства з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» графік платежів, що укладається між банком та позичальником і який визначає розмір та періодичність сплати платежів на користь банку, а також містить розмір інших платежів та інформацію необхідність яких/якої визначена вимогами чинного законодавства України, який є невід`ємною частиною кредитного договору №23-2024/13-00228-с-а від 20.08.2013 року; детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №23-2024/13-00228-с-а від 20.08.2013 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , із зазначенням сум, на котрі нараховувались відсотки, та суми погашень боржником; інформацію щодо алгоритму нарахування заборгованості й детальної калькуляції заборгованості за кредитним договором №23-2024/13-00228-с-а від 20.08.2013 року. 
06.01.2025 від ТОВ «Вердикт Капітал» на виконання ухвали суду від 04.12.2024 надійшли копія кредитного договору та пов`язаних з ним договорів та графіки платежів.
27.03.2025 від представника відповідачів надійшла заява про застосування строків позовної давності. Зазначає що кредитний договір було укладено 20.08.2023 року, термін користування кредитом по 20.08.2018 року. Зазначає, що позивач не визначає, коли саме ОСОБА_2 допустив прострочення сплати по кредитному договору щомісячного платежу. З урахуванням умов кредитного договору та Додаткової угоди № 1 від 23.09.2014 та графіку платежів до неї, в лютому 2015 ОСОБА_2 . Допустив прострочення внесення щомісячного платежу, тому банк на підставі п.1.9.1 кредитного договору з 10.03.2015 року мав право на зміну кінцевого терміну повернення кредиту, тобто вимагати дострокового виконання кредитних зобов`язань. За умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема з повернення кредиту та зі сплати процентів до 10 числа кожного місяця, впродовж строку кредитування, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Отже, у разі несплати чергового платежу у встановлене умовами кредитного договору (відповідно до графіку платежів) число (дату), з наступного числа поточного місяця, в якому відбулось прострочення платежу, виникає право вимоги для такого платежу. Позивач звернувся з позовом 15.10.2019 року і просить стягнути заборгованість станом на лютий-березень 2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Враховуючи викладене, просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні. 
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ВАТ “Фінанси та кредит”, правонаступником всіх прав та обов`язків є ПАТ “ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ” 20.08.10223 року був укладений Кредитний договір №23-2024/13-00228-с-а, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 77 900,00 грн строком до 20.08.2018 року зі сплатою 17,20 %. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором. 
Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Положеннями ст.525,526,527,530 ЦК Українивстановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст.626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1статті 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем.
Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2ст. 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зіст. 1055 ЦК Україникредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно дост. 1056-1 ЦК Українипроцентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1ст. 1048 ЦК Українивстановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зіст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогамист. 626 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно дост. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Статтею 525 ЦК Українипередбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2ст. 615 ЦК Україниодностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннямист. 599 ЦК Українивстановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно дост. 617 ЦК України.

Щодо стягнення заборгованості також з поручителя.
З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, Банк та ОСОБА_3 уклади Договір поруки №23-2014/13-00228-с-а/1 від 20.08.2013р.
За умовами договору поруки, поручитель зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. 
Згідно ст.554 ЦКУ у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 
П.2 ст. 554 ЦКУ визначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно п.3 ст. 554 ЦКУ особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. 
03.10.2018 між ПАТ “Банк “ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ” та ТОВ “Вердикт Капітал” було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ “Банк “ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ” відступило ТОВ “Вердикт Капітал”, а ТОВ “Вердикт Капітал” набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №23-2024/13-00228-с-а та Договором поруки №23-2014/13-00228-с-а/1.
Устатті 526 ЦК Українивизначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ст. ст.610,611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість в повному обсязі не погашена. 
Згідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 60-2003/24 від 22.02.2024 на дату підписання договору відступлення прав вимоги 03.10.2018 заборгованість за кредитним договором №23-2024/13-00228-с-а від 20.08.2013 становила 111 418,19 грн., в т.ч.: заборгованість за основним боргом — 0,00 грн., прострочена заборгованість за основним боргом — 54 121,49 грн., заборгованість за основними відсотками 62,87 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками -44 691,93 грн., заборгованість за нарахованими комісіями -0,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими комісіями — 12 541,90 грн. 
На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 111418,19 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 54121,49 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 44754,80 грн., заборгованості по комісії 12541,90 грн.

Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) у розмірі 10963,28 грн., можна зазначити наступне.
Відповідно до розрахунку зазначену заборгованості по відсоткам, яка міститься в матеріалах справи позивач розрахував відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,який прострочив виконання грошового зобов`язання,на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти річних від простроченої суми,якщо інший розмір процентівн е встановлений договором,або законом.
Як вбачається з копії кредитного договору № 23-2024/13-00228-с-а, його строк закінчився 20.08.2018 року, отже розрахунок заборгованості по відсоткам може бути розрахований позивачем по ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 256 Цивільний кодекс України позовна давність — це строк для звернення до суду за захистом порушеного права.
Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність становить три роки.
Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.
Судом встановлено, що кредитним договором визначено кінцевий строк виконання зобов`язання щодо повернення кредиту — 20.08.2018 року. Саме з цієї дати у кредитора виникло право вимагати повернення всієї непогашеної заборгованості .Матеріали справи не містять належних доказів реалізації кредитором права на дострокове повернення кредиту у порядку та строки, передбачені договором. Посилання відповідачів на можливість дострокового стягнення саме по собі не підтверджує факту зміни строку виконання зобов`язання.
Отже, перебіг позовної давності щодо вимоги про стягнення всієї заборгованості розпочався з 21.08.2018 року.
Позов подано до суду у жовтні 2019 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а підстави для його застосування відсутні.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог 
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.), серія A,303-A, п. 29).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, 

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №23-2024/13-00228-с-а від 20.08.2013 року в сумі 111 418,19 грн. (сто одинадцять тисяч чотириста вісімнадцять грн. 19 коп.) 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір у розмірі 874,46 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні 46 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судовий збір у розмірі 874,46 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні 46 коп.).
В іншій частині позовних вимог відмовити. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», код ЄДРПОУ 36799749, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б.
Відповідач 1  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач 2 ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексу судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 06 квітня 2026 року.

Суддя        Наталія ПІНКЕВИЧ