Справа № 639/9112/25
Провадження № 2-о/639/25/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Труханович В.В.,
за участю секретаря – Яременко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобаварського районного суду міста Харкова цивільну справу № 639/9112/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, 

ВСТАНОВИВ:

До суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення звернувся ОСОБА_1 , в якій просив суд встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заяви посилається на те, що він, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свідоцтві про народження у графі «батько» зазначений ОСОБА_4 (зі слів матері), у графі «мати» - ОСОБА_2 . 
Пізніше, а саме 12.02.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.
За життя ОСОБА_3 замовив молекулярно-генетичне дослідження, за результатами якого підтверджено факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
За життя він склав заповіт на користь заявника.
У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що нульова ставка ПДФО встановлена для спадкоємців першого та другого ступенів споріднення згідно з п.п. 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового Кодексу України та з метою реалізації своїх спадкових прав, виникла необхідність встановлення факту батьківства. 
Дані обставини вимусили заявника звернутися до суду з даною заявою. 
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення. Призначено судове засідання. 
Заявник та його представник адвокат Натина А.О. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву про встановлення факту батьківства підтримали. Просили її задовольнити. 
Заінтересованаособа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, враховуючи думку заявника та її представника, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У статті 51 Конституції України зазначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України).
Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини).
Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини.
Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_2 . ( а.с. 10)
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00054588512 від 05 листопада 2025 року дані про батька записані у відповідності до вимог ст. 135 СК України. 
12 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що зроблено відповідній актовий запис №50. ( а.с. 12) 
За життя, а саме 24 січня 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповідає сину – гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ( а.с. 5) 
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 помер. ( а.с. 11) 
Заявник ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 увстановлений законом строк, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 ( а.с. 15) 
Однак, заявник зазначає, що оскільки нульова ставка ПДФО встановлена для спадкоємців першого та другого ступенів споріднення згідно з п.п. 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового Кодексу України та з метою реалізації своїх спадкових прав, виникла у нього необхідність встановлення факту батьківства. 
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.
Аналогічні висновки викладені в Постанові Верховного суду України у справі №752/13549/22 (№61-10510св23).
Згідно висновку молекулярно-генетичного дослідження від 23.08.2023, яке було проведена за замовлення ОСОБА_3 , 1950 року народження, встановлено, що він може бути біологічним батьком дитини, ОСОБА_1 , з імовірністю 99,0008%. ( а.с. 17-19) 
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного суду України від 06 квітня 2021 року у справі №676/1200/20 (№61-588св21)
Суд, дослідивши докази, які надані заявником, прийшов до висновку про те, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_3 , а тому вимоги заявника підлягають задоволенню. 
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 259, 265, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення -  задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Харкові, є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Харкова. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16 лютого 2026 року. 

Суддя В. В. Труханович