Справа № 487/7427/25 
Провадження № 2/487/419/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
01 жовтня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі також – позивач) до ОСОБА_1 (далі також – відповідач) про стягнення заборгованості в загальній сумі 47 898,50 грн за такими договорами: кредитним договором № 17923-08/2024, укладеним з ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»; договором позики № 2146918, укладеним з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»; кредитним договором № 10002180320, укладеним з ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС».
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги за вказаними договорами та з цього часу відповідач не здійснив жодного платежу. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду.
02 жовтня 2025 року вказану позовну заяву передано судді Сухаревич З.М.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року вказана позовна заява залишена без руху.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
12 листопада 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований таким: щодо кредиту №10002180320 (31.07.2020) - строк позовної давності (ст. 256–258 ЦК України) сплив 31.07.2023, тому позовні вимоги за цим договором не підлягають розгляду. Щодо кредиту №17923-08/2024 (15.08.2024) - застосовується воєнний стан (Закон №2120-IX від 15.03.2022): пеня, штрафи, неустойки не нараховуються. Відсоткова ставка: не більше 1% на день згідно Постанови НБУ №62 від 13.06.2023 для МФО. Нараховані після 24.02.2022 штрафи та комісії підлягають скасуванню. Сума боргу не може перевищувати тіло кредиту (Закон «Про споживче кредитування», ст.18 ч.5). Щодо кредиту №2146918 (01.09.2024) - діє воєнний стан: штрафи, пеня та неустойки не нараховуються. Сума боргу не може перевищувати тіло кредиту. Просить суд відмовити у задоволенні позову по кредиту №10002180320 (31.07.2020) у зв`язку зі спливом строку позовної давності. По кредиту №17923-08/2024 (15.08.2024) стягнути лише тіло кредиту та законні відсотки, без пені, штрафів і комісій. По кредиту №2146918 (01.09.2024) стягнути лише тіло кредиту та законні відсотки, без пені, штрафів і комісій.
Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. 
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, причину не повідомив.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 15 серпня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 17923-08/2024 (далі Договір № 17923-08/2024) шляхом підписання одноразовим ідентифікатором паспорту споживчого кредиту, заповнення Заявки-Анкети та підписання, підписання Договору № 17923-08/2024.
Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у сумі 5300,00 грн строком на 120 днів (до 12.12.2024) зі сплатою процентів за користування кредитом – денна процентна ставка становить 1,5%, сплатою першого внеску до 29.08.2024 відповідно до Графіку платежів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», заборгованість відповідача станом на 27.11.2024 складає 20 802,50 грн, з яких: 5300,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8347,50 грн – сума заборгованості за відсотками, 7155,00 грн – сума заборгованості за штрафом.
27 листопада 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №27112024/2, за умовами якого ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право вимоги, серед інших, до ОСОБА_1 за договором № 17923-08/2024 на суму 20 802,50 грн, з яких: 5300,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8347,50 грн – сума заборгованості за відсотками, 7155,00 грн – сума заборгованості за штрафом, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників та витягом з реєстру боржників від 27.11.2024.
Крім цього, 01 вересня 2024 року між Товариством з обмежено відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 2146918, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 5 000,00 грн на 30 днів, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, та зобов`язався повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми кредиту в день 0,01% та комісію за надання кредиту 27,71 % від суми позики, що у грошовому виразі складає 1485,50 грн.
Вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача.
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 2146918 в сумі 16 500,00 грн: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14,40 грн – проценти, 1485,50 грн – комісія за надання кредиту, 10 000,00 грн – пеня, що підтверджується витягом з реєстру боржників №41.
Крім цього, 31 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір № 10002180320 про надання споживчого кредиту (далі Договір № 10002180320), за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 3 000,00 грн у безготівковій формі на 21 день та зобов`язався повернути Кредитодавцю відповідно до Графіку платежів таку ж суму грошових коштів, сплатити проценти за користування кредитом – 474,5 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. 
Відповідно до Графіку платежів проценти за користування кредитом складають 819 грн.
06 травня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору, пунктами 1 та 2 якої визначили умови зміни строку кредитування та застосування зниженої процентної ставки (за умовами сплати позичальником кредитору в строк до 06.05.2021 року фактично нарахованих процентів по договору № 10002180320 від 31.07.2020 в сумі 1899 грн).
Також визначили, що уразі порушення позичальником виконання зобов`язань зазначених в п. 1 та 2 цієї Додаткової угоди, дія цієї додаткової угоди анулюється, сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї додаткової угоди.
11 травня 2021 року між ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №11052021, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 10002180320 в сумі 10 596,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - основна сума боргу, 7596,00 грн – заборгованість за відсотками (витяг з реєстру боржників).
Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.
Згідно з статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статей 205, 207 ЦК України, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. 
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Параграф 1 ЦК України регулює правовідносини щодо надання позики.
Відповідно до ч. 2 статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Як вбачається з матеріалів справи вказані вище договори укладено в електронній формі, підписано електронним підписом, що відповідає умовам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить про належне укладення вказаних договорів шляхом проставляння електронного підпису сторін.
В укладених між сторонами Договорах визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, строк повернення коштів, розмір процентів, умови кредитування, наслідки невиконання умов договору. З зазначеними умовами договору відповідач погодився, своїм підписом підтвердив, що прийняв пропозицію укласти договір саме на запропонованих умовах.
З досліджених та перелічених вище доказів вбачається, що в матеріалах справи містяться докази відступлення прав вимог за вказаними договорами.
Відповідач не заперечував укладення договору та отримання кредитних коштів, проте не погодився з розміром заборгованості, заявив про застосування строку позовної давності до вимог за кредитним договором № 10002180320 від 31.07.2020.
Оцінюючи доводи сторін в цій частині, суд дійшов такого висновку.
Щодо договору № 17923-08/2024 від 15.08.2024.
Позивач просить стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 20 802,50 грн, з яких: 5300,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8347,50 грн – сума заборгованості за відсотками, 7155,00 грн – сума заборгованості за штрафом.
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Даним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5розділу І цього Закону(яким, зокрема, доповнено пунктом 17розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином положення пункту 2 розділу II та пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовуються до кредитних договорів, укладених до 24 грудня 2023 року, якщо строк їх дії було продовжено після цієї дати. До кредитних договорів, укладених після 24 грудня 2023 року, підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою встановлено, що максимальна денна процентна ставка не може перевищувати 1%, розрахованих згідно з частиною четвертою цієї ж статті.
Оскільки договір № 17923-08/2024 був укладений 15.08.2024, тобто після набрання чинності Законом від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача не могла перевищувати 1%.
Слід зазначити, що положення ч.5 ст.8 Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування», внесені згідно із Законом України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, не вказують на недійсність або нікчемність умов договору про надання споживчого кредиту, яким передбачаються умови про нарахування кредитором процентів за користування кредитом в розмірі, що перевищує максимальний розмір денної процентної ставки (1%). Вказаною нормою установлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, який може нараховуватися кредитором за договором про споживчий кредит, з метою захисту прав споживача від надмірного фінансового навантаження.
З наданих представником позивача розрахунків заборгованості за договором № 17923-08/2024установлено, що первісним кредитодавцем здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитом до за ставкою 1,5 в день, як передбачено Договором. 
Оскільки відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, та не може бути збільшена умовами договору, тому є необхідним провести перерахунок заборгованості за процентами, виходячи зі встановленої ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %.
За таких обставин, суд вважає, що за період з 15.08.2024 по 27.11.2024 з відповідача слід стягнути проценти за користування кредитом за вказаним договором виходячи з денної процентної ставки 1%, а саме в розмірі 5 565,00 грн, виходячи з розрахунку: 5300,00 грн (сума кредиту) х 105 днів х 1%).
Крім цього, пунктом 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє дотепер.
Отже, з 24 лютого 2022 року відповідач звільняється від обов`язку сплатити нараховану неустойку, а тому нарахована кредитодавцем неустойка (пеня, штраф) підлягає списанню кредитодавцем.
За такого, відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у сумі 7155,00 грн за договором № 17923-08/2024.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
За таких обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо. 
Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про правомірність нарахування процентів у сумі 5 565,00 грн та відсутність підстав для стягнення штрафу у сумі 7155,00 грн, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора за вимоги про стягнення штрафу та набуло право вимоги за процентами на суму 5 565,00 грн.
Отже загальний розмір заборгованості, який слід стягнути з відповідача за договором № 17923-08/2024 складає 10 865,00 грн, з яких: 5300,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 565,00 грн – сума заборгованості за відсотками.
Щодо договору № 2146918 від 01.09.2024.
Позивач просить стягнути заборгованість за вказаним договором у сумі 16 500,00 грн, з яких: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14,40 грн – проценти, 1485,50 грн – комісія за надання кредиту, 10 000,00 грн – пеня.
Проте, як зазначалось судом вище, відповідно до п. 18 ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦК України, з 24 лютого 2022 року відповідач звільняється від обов`язку сплатити нараховану неустойку, а тому нарахована кредитодавцем нестойка (пеня, штраф) підлягає списанню кредитодавцем.
Отже первісний кредитор не повинен був нараховувати відповідачу пеню.
За таких обставин, оскільки відповідно до приписів ст. 514 ЦК України, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги та передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не набуло прав первісного кредитора за вимоги про стягнення пені у сумі 10 000,00 грн, а тому відсутні підстави для стягнення пені.
Отже загальний розмір заборгованості, який слід стягнути з відповідача на користь позивача за договором № 2146918 складає 6 500,00 грн, з яких: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14,40 грн – проценти, 1485,50 грн – комісія за надання кредиту.
Щодо договору № 10002180320 від 31.07.2020.
Позивач просить стягнути заборгованість за цим договором у сумі 10 596,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - основна сума боргу, 7596,00 грн – заборгованість за відсотками.
Проте суд не погоджується з вказаним розміром заборгованості, оскільки відповідно до Графіку платежів проценти за користування кредитом за визначений у договорі строк складають 819 грн, тоді як позивач просить стягнути 7596,00 грн.
Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18.
Доказів продовження строку кредитування у порядку передбаченому розділом 4 Договору № 10002180320 про надання споживчого кредиту, позивачем не надано, вимог про стягнення процентів відповідно до статті 625 ЦК України позивач не заявляв.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість про процентам, нарахованим в межах строку кредитування, а саме 819,00 грн, як узгоджено договором.
Враховуючи наведене, а також положення ст. 514 ЦК України (обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов`язанні), суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Договором договір № 10002180320 про надання споживчого кредиту від 31 липня 2020 року у сумі 3819,00 грн, з яких: 3000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 819,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами.
Що стосується строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
До позовних вимог позивача про стягнення заборгованості підлягає застосуванню загальна позовна давність, перебіг якої відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України починається зі спливом строку виконання.
З матеріалів справи встановлено, що договір укладено 31 липня 2020 року строком на 21 день, тобто до 21 серпня 2020 р. Отже строк позовної давності за цими вимогами становив до 22 серпня 2023 року.
Водночас, відповідно до Закону України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (далі – Закон України № 540-ІХ) строк позовної давності з квітня 2017 року та на час спірних правовідносин не діяв, оскільки цим законом розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантин».
Тобто, Закон № 540-ІХ містить пряму вказівку на продовження позовної давності - на строк дії карантину, який, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, починається саме з 12.03.2020 та надалі продовжувався неодноразово постановами Кабінету Міністрів України.
Станом на дату розгляду цієї справи, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS – СоV - 2.
Водночас, згідно із Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022 року) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Надалі Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 № 3450-IX (набрав чинності 30.01.2024) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в такій редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».
Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» № 4434-IX від 14.05.2025 (набрав чинності 04.09.2025) виключено Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України.
З наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що оскільки карантин в Україні діяв до 30.06.2023 року, яким продовжено строк позовної давності, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким продовжено, а потім зупинено перебіг позовної давності до 04.09.2025 (дата виключення пункту 19), то звернувшись до суду 01.10.2025 позивач не пропустив строки позовної давності
Отже позовна давність не може бути застосована до договір № 10002180320 про надання споживчого кредиту від 31 липня 2020 року.
Враховуючи викладене, суд задовольняє позов частково.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково (44%), то судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 1 332,32 грн.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальній сумі 21 184,00 грн, з яких:
1) за договором про надання фінансового кредиту № 17923-08/2024 від 15 серпня 2024 року у сумі 10 865,00 грн, з яких: 5300,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 5 565,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 
2) за договором позики № 2146918 від 01 вересня 2024 року у сумі 6 500,00 грн, з яких: 5000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14,40 грн – проценти, 1485,50 грн – комісія за надання кредиту;
3) за Договором договір № 10002180320 про надання споживчого кредиту від 31 липня 2020 року у сумі 3819,00 грн, з яких: 3000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 819,00 грн – заборгованість за нарахованими процентами.

В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 1 332,32 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя:   З.М. Сухаревич