ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/16062/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 р. (суддя Лозицька І.О) в адміністративній справі №160/16062/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047150027283 від 23 травня 2025 р. щодо відмови їй у призначенні пенсії згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати їй періоди роботи з 05 січня 2015 р. по 31 березня 2017 р. та з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р. до пільгового стажу за Списком №1 і призначити пенсію на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення за призначенням пенсії, а саме з 16 квітня 2025 р.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як пенсійний вік, має застосовуватися в порядку, визначеному п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. Також вказано, що не зарахування відповідачем періодів роботи позивачки до пільгового стажу за Списком №1 є незаконним та порушує її право на пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047150027283 від 23 травня 2025 р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи з 05 січня 2015 р. по 31 березня 2017 р. та з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р.;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 травня 2025 р. про призначення пенсії 
за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та зарахованого періоду роботи позивачки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 не враховано період роботи з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р. згідно довідки №1/28/07 від 06 серпня 2021 р., оскільки вона не засвідчена підписом головного бухгалтера та відсутні відомості про делегування права підпису іншим особам.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
16 травня 2025 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яким рішенням №047150027283 від 23 травня 2025 р. у призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено, через відсутність в неї необхідного пільгового стажу та віку. До пільгового стажу не враховано період роботи з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р. згідно довідки №1/28/07 від 06 серпня 2021 р., оскільки вона не засвідчена підписом головного бухгалтера. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.
Задовольняючи частково позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як пенсійний вік, має застосовуватися в порядку, визначеному п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. Також, судом вказано, що спірні періоди роботи позивачки на посадах, що відносяться до Списку №1, підтверджені записами її трудової книжки, тому вони мають бути зараховані до її пільгового стажу для призначення їй пільгової пенсії. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо віку, з якого призначається пільгова пенсія за Списком №1, слід зазначити наступне. 
Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників , затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.
Отже, наявна колізія між нормою пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно із яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів її роботи, слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтю 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пунктів 3 - 5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 р.

Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047150027283 від 23 травня 2025 р., ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період її роботи з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р. згідно довідки №1/28/07 від 06 серпня 2021 р., оскільки вона не засвідчена підписом головного бухгалтера. 
Також, як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку стажу ОСОБА_1 , їй не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 05 січня 2015 р. по 31 березня 2017 р.
Записами наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка є основним документом про трудову діяльність, підтверджується робота ОСОБА_1 в періоди з 05 січня 2015 р. по 31 березня 2017 р. та з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р. на посадах, передбачених Списком №1. 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №047150027283 від 23 травня 2025 р. та наявність підстав для йог скасування, із визначенням йому обов`язку зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди її роботи з 05 січня 2015р. по 31 березня 2017 р. та з 01 квітня 2017 р. по 15 липня 2021 р. та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії.
В зв`язку із чим, відсутні підстави, передбаченні статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025р. в адміністративній справі №160/16062/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 лютого 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий