ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року   Справа № 924/1028/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. ,  суддя Гудак А.В. 
без повідомлення учасників справи
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дудяк Р.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.12.2025 у справі № 924/1028/25 (суддя Субботіна Л.О., повний текст складено 08.12.2025) 
за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"
до відповідачів: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 
про визнання недійсними пунктів договорів

Додаткову постанову ухвалено поза межами строку, визначеного ч. 3 ст. 244 ГПК України, оскільки колегія суддів у даній справі - головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді Мельник О.В. та Гудак А.В. брали участь у семінарських заняттях органів суддівського самоврядування для підвищення кваліфікації у період з 16.03.2026 по 20.03.2026 включно.

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" (далі-позивач, АТ "Хмельницькобленерго") звернулося до Господарського суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач - 1, ОСОБА_1 ) про визнання недійсними п. п. 3.3, 3.4, 3.5, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору про обов`язковий викуп АТ "Хмельницькобленерго" належних акціонеру простих іменних акцій, визнаного укладеним між АТ "Хмельницькобленерго" та ОСОБА_1 на підставі судового рішення у справі №924/684/24.

Також до Господарського суду Хмельницької області 02.10.2025 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (далі - позивач, АТ "Хмельницькобленерго") до ОСОБА_2 (далі - відповідач - 2, ОСОБА_2 ) про визнання недійсними п. п. 3.3, 3.4, 3.5, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору про обов`язковий викуп АТ "Хмельницькобленерго" належних акціонеру простих іменних акцій, визнаного укладеним між АТ "Хмельницькобленерго" та ОСОБА_2 на підставі судового рішення у справі № 924/684/24.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.12.2025 у справі №924/1028/25, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026, у задоволенні позову АТ "Хмельницькобленерго" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсними пунктів договорів відмовлено.

До суду апеляційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дудяк Р.А. про стягнення з АТ "Хмельницькобленерго" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн на користь кожного із відповідачів.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дудяк Р.А. про стягнення з АТ "Хмельницькобленерго" витрат на професійну правничу допомогу. Вказано, що розгляд заяви буде здійснюватися без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Встановлено АТ "Хмельницькобленерго" строк до 13.03.2026 для подання письмових заперечень щодо заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу разом із доказами їх надсилання іншим учасникам справи.

16.03.2026 до Північно-західного апеляційного господарського суду від АТ "Хмельницькобленерго" надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. У поданому клопотання позивач просить суд: відмовити у задоволенні клопотання відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на підставі ст. 74 ГПК України. У разі задоволення вимог відповідачів - зменшити розмір таких витрат до 3 000 грн. Визнати заявлені відповідачами витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 36 000 грн надмірними та такими, що не відповідають критеріям розумності та співмірності, встановленим статтями 126, 129 ГПК України.
Обґрунтовуючи подане клопотання, позивач зазначає про відсутність належних доказів того, що правнича допомога надавалася саме адвокатом Дудяком Р.А. в межах договору, укладеного з відповідним адвокатським об`єднанням. На думку позивача, заявлені до стягнення витрати не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні ст. 74 ГПК України, а тому не можуть бути покладені на іншу сторону.
Крім того, позивач наголошує, що дана справа не відзначалася значною складністю та не потребувала виконання великого обсягу процесуальних дій, а фактичний обсяг наданих адвокатом послуг є мінімальним. З огляду на це, заявлена до стягнення сума у загальному розмірі 36 000 грн є невиправдано завищеною та є неспівмірною з фактичним обсягом наданої правничої допомоги.
Оцінивши характер спірних правовідносин, рівень складності юридичної кваліфікації справи, а також обсяг та обґрунтованість підготовлених представником відповідачів документів, позивач вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору. Заявлена сума не відповідає критерію розумності, а її стягнення у повному обсязі покладе на позивача надмірний тягар, що суперечить принципам розподілу судових витрат.
Позивач звертає увагу на те, що АТ "Хмельницькобленерго" з початку повномасштабної агресії рф (24.02.2022) здійснює свою діяльність у складних умовах воєнного стану. Окрім забезпечення безперебійного розподілу електроенергії в умовах масованих ракетних ударів та значних руйнувань енергосистеми, пріоритетом товариства є підтримка Збройних Сил України та допомога найбільш постраждалим регіонам.
Разом з тим, у разі задоволення судом заяви відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач вважає за необхідне обмежити розмір таких витрат сумою у 3 000 грн.

Розглянувши подану представником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокатом Дудяк Р.А. заяву про стягнення з АТ "Хмельницькобленерго" витрат на професійну правничу допомогу без повідомлення учасників справи, судова колегія зазначає наступне.
Кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59 Конституції України).
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначено в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховують складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тож одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Водночас процесуальне законодавство передбачає критерії, які потрібно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу в судовому спорі. Так, за змістом частин першої та третьої статті 123 і частини четвертої статті 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат, які розподіляють між сторонами залежно від результатів вирішення судової справи.
Частини перша - третя статті 126 ГПК України передбачають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлює суд на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подають до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення їх розміру.
У розумінні приписів частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.
Водночас у частинах п`ятій - сьомій, дев`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Наведені висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі №911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23.01.2014 у справі "East / West Alliance Limited" проти України" за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Отже, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Стаття 221 ГПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Дудяк Р.А. у відзиві на апеляційну скаргу надав попередній розрахунок судових витрат. Зокрема, було повідомлено, що кожен із відповідачів очікує понести витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи № 924/1028/25 у суді апеляційної інстанції в розмірі 18 000 грн. Зазначені витрати, за твердженням представника, безпосередньо пов`язані з представництвом інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час апеляційного провадження.

У судовому засіданні 25.02.2026, до закінчення судових дебатів, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Дудяк Р.А. зробив усну заяву про те, що відповідачі очікують понести судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, та зазначив про намір надати відповідні докази у строк, встановлений законом.

Так, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 апеляційну скаргу АТ "Хмельницькобленерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.12.2025 у справі № 924/1028/25 - без змін.

В той же час, 02.03.2026 до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дудяк Р.А. про стягнення з АТ "Хмельницькобленерго" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 грн на користь кожного із відповідачів.

Колегія суддів зазначає, що згідно з договорами про надання правової допомоги від 20.01.2026 та від 21.08.2025, укладеними між АО "Мельник і Арцишевський" (надалі - адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1 (надалі - клієнт) та ОСОБА_2 (надалі - клієнт) , сторони домовились, що адвокатське об`єднання зобов`язується надати (-вати) клієнту правову (правничу) допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата прямо передбачена цим договором (п. 1.1. договорів).
Пунктом 3.1. договорів визначено, що оплата за цим договором складається з: а) гонорару, що виплачується клієнтом в якості оплати правової допомоги, що надана адвокатським об`єднанням за цим договором; б) сум, що виплачуються клієнтом адвокатському об`єднанню як покриття попередньо узгоджених з клієнтом та документально підтверджених витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги за цим договором. 
Згідно з п. 3.2. договорів за падання правової допомоги, передбаченої предметом цього договору, клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги, що підписується обома сторонами.
Відповідно до п. 3.4. договорів оплата видатків, передбачених в пункті 3.3 цього договору, відбувається виключно на підставі наданих адвокатським об`єднанням документів, що підтверджують здійснення таких виплат та/або понесення витрат.
Пунктом 3.5. договорів передбачено, що клієнт проводить виплату гонорару, обумовленого в пункті 3.2 цього договору, не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами акту, який засвідчує факт надання правової допомоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що факт понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 924/1028/25 у Північно-західному апеляційному господарському суді підтверджується наступними доказами: договором про надання правничої допомоги від 21.08.2025, укладеним між АО "Мельник і Арцишевський" та ОСОБА_1 ; рахунком АО "Мельник і Арцишевський" № 4/02-26 від 27.02.2026 на суму 18 000 грн; квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 27-1597220/1 від 27.02.2026; платіжною інструкцією АТ "Райффайзен Банк" № 27-1597220/2 від 27.02.2026 про перерахування ОСОБА_1 коштів на користь АО "Мельник і Арцишевський"; актом прийому-передачі наданих правових послуг від 27.02.2026 за договором від 21.08.2025, підписаним між АО "Мельник і Арцишевський" та ОСОБА_1 .

Згідно з актом прийому-передачі наданих правових послуг від 27.02.2026, складеним на виконання договору від 21.08.2025, АО "Мельник і Арцишевський" надало ОСОБА_1 такі послуги у справі № 924/1028/25: 22.01.2026 - подання через підсистему "Електронний суд" заяв про вступ у справу як представника та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; 22.01.2026 - подання через підсистему "Електронний суд" заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; 28.01.2026 - підготовка проєкту відзиву на апеляційну скаргу АТ "Хмельницькобленерго" та його погодження з клієнтом; 29.01.2026 - подання відзиву на апеляційну скаргу через підсистему "Електронний суд"; 25.02.2026 - представництво інтересів ОСОБА_1 у судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції.

Також апеляційним судом встановлено, що факт понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 924/1028/25 у Північно-західному апеляційному господарському суді в розмірі 18 000 грн підтверджується наступними доказами: договором про надання правничої допомоги від 20.01.2026, укладеним між АО "Мельник і Арцишевський" та ОСОБА_2 ; рахунком АО "Мельник і Арцишевський" № 3/02-26 від 27.02.2026 на суму 18 000 грн; платіжною інструкцією АТ "Райффайзен Банк" від 01.03.2026 про перерахування ОСОБА_2 коштів на користь АО "Мельник і Арцишевський"; банківською випискою АТ "Райффайзен Банк" за рахунком за період з 01.03.2026 по 01.03.2026; актом прийому-передачі наданих правових послуг від 27.02.2026 за договором від 20.01.2026, підписаним між АО "Мельник і Арцишевський" та ОСОБА_2 .

Згідно з актом прийому-передачі наданих правових послуг від 27.02.2026, складеним на виконання договору від 20.01.2026, АО "Мельник і Арцишевський" надало Шилу П.М. такі послуги у справі № 924/1028/25: 22.01.2026 - подання через підсистему "Електронний суд" заяв про вступ у справу як представника та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; 22.01.2026 - подання через підсистему "Електронний суд" заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; 28.01.2026 - підготовка проєкту відзиву на апеляційну скаргу АТ "Хмельницькобленерго" та його погодження з клієнтом; 29.01.2026 - подання відзиву на апеляційну скаргу через підсистему "Електронний суд"; 25.02.2026 - представництво інтересів ОСОБА_3 у судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції.

В той же час, відповідачі у повному обсязі оплатили надану АО "Мельник і Арцишевський" правничу допомогу в розмірі 18 000 грн кожен, що підтверджується доданими до заяви копіями платіжних документів, наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що факт надання відповідачам професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції під час розгляду даної справи є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Разом з цим АТ "Хмельницькобленерго" у поданій заяві просить відмовити у задоволенні вимог відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач наголошує на відсутності належних доказів того, що правнича допомога надавалася саме адвокатом Дудяком Р.А. у межах договорів, укладених із відповідним адвокатським об`єднанням, а тому, на думку товариства, ці витрати не підтверджені належним чином та не можуть бути покладені на іншу сторону.

Однак суд враховує, що інтереси Семененка М.О. та Шила П.М. у суді апеляційної інстанції представляв адвокат Дудяк Р.А. на підставі ордерів серії № 1431829 від 19.01.2026 та серії № 1432901 від 22.01.2026. Вказані документи містять посилання на те, що вони видані на підставі договорів про надання правничої допомоги від 21.08.2025 та від 20.01.2026 відповідно, що підтверджує наявність у адвоката належних повноважень на представництво інтересів відповідачів, а також те, що правнича допомога надавалася саме адвокатом Дудяком Р.А. у межах договорів від 21.08.2025 та від 20.01.2026, укладених відповідачами з АО "Мельник і Арцишевський".

Водночас АТ "Хмельницькобленерго" заперечує проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу, вважаючи їх неспівмірними та необґрунтованими. Позивач зазначає, що дана справа не вирізнялася значною складністю, не потребувала виконання великого обсягу процесуальних дій, а фактично надані адвокатом послуги є мінімальними. На переконання товариства, стягнення 36 000 грн суперечить критеріям розумності та покладе на позивача надмірний тягар. Додатково АТ "Хмельницькобленерго" наголошує, що з початку повномасштабної агресії рф (24.02.2022) здійснює свою діяльність у складних умовах воєнного стану. Окрім забезпечення безперебійного розподілу електроенергії в умовах масованих ракетних ударів та значних руйнувань енергосистеми, пріоритетом товариства є підтримка Збройних Сил України та допомога найбільш постраждалим регіонам. Позивач просить суд обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу сумою у 3 000 грн.

Колегія суддів зазначає, що за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15; від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою–сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування щодо невідповідності заявлених витрат цим критеріям. 
Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22). 
Велика Палата Верховного Суду у пункті 169 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виснувала, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що адвокатом Дудяком Р.А. через підсистему "Електронний суд" було подано від обох відповідачів спільні: заяви про вступ у справу як представника та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а. с. 180, 187); заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а. с. 192); відзив на апеляційну скаргу АТ "Хмельницькобленерго" (а. с. 200– 203) та додаткові пояснення (а. с. 220). Також представник відповідачів взяв участь у судовому засіданні 25.02.2026 у режимі відеоконференції (а. с. 227).
Водночас, згідно з актами прийому-передачі наданих правових послуг від 27.02.2026, складеними на виконання договорів від 21.08.2025 та від 20.01.2026, АО "Мельник і Арцишевський" надало Семененку М.О. та Шилу П.М. ідентичний перелік правничих послуг. Колегія суддів зауважує, що зміст вказаних актів є дублюючим, що підтверджує надання адвокатом фактично одних і тих же самих послуг двом клієнтам одночасно, а не виконання окремих обсягів робіт для кожного з них.

Додатково суд наголошує, що аналіз поданих до суду процесуальних документів підтверджує ідентичність правових позицій обох відповідачів. Адвокатом Дудяком Р.А. було підготовлено та подано тотожні за змістом документи (спільні від двох відповідачів), що свідчить про виконання єдиного обсягу роботи для обох клієнтів одночасно. З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами позивача про необґрунтованість та надмірність понесених відповідачами судових витрат.

Також суд зазначає, що доказів про додаткове комплексне та всебічне вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається. Адвокатом Дудяком Р.А. підготовлено та подано до суду спільний відзив на апеляційну скаргу зміст якого є подібним до правових позицій, викладених відповідачами у суді першої інстанції. Це свідчить про те, що підготовка документа в суді апеляційної інстанції не потребувала значних додаткових зусиль чи опрацювання нових джерел доказів, а фактично полягала у систематизації вже наявної правової позиції.

Отже, оцінивши доводи, наведені у заяві представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дудяк Р.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та заперечення АТ "Хмельницькобленерго" проти їх розміру, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись статтями 126, 129 ГПК України, колегія суддів вважає, що витрати відповідачів на професійну правничу допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом цієї справи, підлягають частковому відшкодуванню у сумі 9 000 грн на користь кожного із відповідачів, а в іншій частині заяви про стягнення судових витрат слід відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Дудяк Р.А. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11А, код ЄДРПОУ 22767506) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РПОКПП НОМЕР_1 ) 9 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11А, код ЄДРПОУ 22767506) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РПОКПП НОМЕР_2 ) 9 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказів на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Хмельницької області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є. 

Суддя   Мельник О.В. 

Суддя   Гудак А.В.