Справа № 161/3416/26 
Провадження № 3/161/1339/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк   05 березня 2026 року
Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Мазур Д.Г., за участю: секретаря судового засідання Дручок О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління національної поліції у Волинській області Луцького районного управління поліції, про притягнення до адміністративної відповідальност і  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 06.02.2026 о 17 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: словесно ображав, погрожував, принижував, внаслідок чого була завдана шкода психологічному потерпілої. 
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судові засідання 19 лютого 2026, 05 березня 2026 ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу не надходило.
З урахуванням того, що чинний КУпАП не передбачає обов`язкової участі під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності статтею 173-2 КУпАП, враховуючи, що ОСОБА_1 , був належно повідомлений та був обізнаний про час, день та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Така позиція суду узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» (Заява N 36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 205700 від 06.02.2026 складеним щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;
-заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 06.02.2026 року;
- письмовими пояснення ОСОБА_3 ;
- копією заборонного припису стосовно кривдника ЕТ №103364 від 06.02.2026;
-формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеними 06.02.2026;
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 січня 2018 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протоколи про адміністративні правопорушення, у суду немає, усі вищевказані докази у своїй сукупності в повній мірі узгоджуються між собою.
Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, суд не вбачає.
Враховуючи всі обставини справи, суд доходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягується до адміністративної відповідальності, у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., який передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 7, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. 
(Реквізити сплати: Рахунок отримувача: UA428999980313010106000003550; Назва отримувача коштів: ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009371; Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998).
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАПу разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за
вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1  підлягає стягненню подвійний розмір штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Д.Г. Мазур