Провадження № 2/742/807/26 
Єдиний унікальний № 742/6980/25 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2026 року м.Прилуки
Прилуцькийміськрайонний суд Чернігівськоїобласті в складіголовуючогосуддіФетісової Н.В., за участю секретаря судовихзасідань Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданн іцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
установив:
Позивачем подано до суду позов до ОСОБА_1 простягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 травня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №195632936. У відповідності до договору позикодавець надав ОСОБА_1 грошові кошти в позику, які він зобов`язався повернути у визначеній договором сумі та строк. 28.11.2018 право вимоги за Кредитним договором відступленоТОВ «Таліон плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №195632936. 03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20190103 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі права вимоги(копія витягу з Договору факторингу додається).Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов?язується відступити Фактору Прававимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на до цього Договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги №7 від 26.12.2019 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 (Витяг з Реєстру прав вимоги №7 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11814,50 грн., з яких: - 5000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту);- 6814.5 грн. - заборгованість по відсоткам, які і просить стягнути позивач та сплачений судовий збір.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 13.02.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно позовної заяви просили розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Крім того, про судове засідання, яке призначено на 13.02.2026 повідомлявся через оголошення на офіційномувебсайтісудовоївладиУкраїни. Своїм правом на наданняпояснень у судовому засіданні не скористалася, про причини неявки не повідомляла. Клопотань про відкладеннярозглядусправидо суду не надходило.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливеухвалитизаочнерішення на підставінаявних у справідоказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншійособі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною 1 статті 513 ЦК Україниправочинщодозаміни кредитора у зобов`язаннівчиняється у такійсамійформі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, щоіснували на момент переходу цих прав, якщоінше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторовідокументи, якізасвідчують права, щопередаються, та інформацію, яка є важливою для їхздійснення. Боржникмає право не виконуватисвогообов`язку новому кредиторові до наданняборжниковідоказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).
Відповідно до статті 519 ЦК Українипервісний кредитор у зобов`язаннівідповідає перед новим кредитором за недійсністьпереданоїйомувимоги, але не відповідає за невиконанняборжникомсвогообов`язку, крімвипадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Права кредитора у зобов`язанніпереходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщодоговірвідступлення права вимоги з такою особою укладенийсаме кредитором. Отже, якщотакийдоговірбувукладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимогибулоранішевідступленетретійособіабоякщо права вимоги не існуєвзагалі, зокрема у зв`язку з припиненнямзобов`язаннявиконанням), тобтоякщоця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.
З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючимзобов`язанням; первісний кредитор можевідступити (продати) тількиті права вимоги (майнові права), якідійсноіснують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюєтьсявиключно в межах того обсягу прав, якиймає в такому зобов`язанні кредитор.
Враховуючи викладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсно ївимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Судом встановлено, що23.05.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1956322936, відповідно до умов якого останній отримав ві дкредитодавця грошові кошти на суму 5000 грн. на умовах строковості, зворотеності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 цього договору.
Строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 29 днів. (п.1.2 Кредитного Договору).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,01 процентів від суми кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 цього Договору (п.1.4 Договору).
З врахуванням положень п.1.4 Договору Позичальник сплачує товаристу проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 3,65 відсотків річних.
Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, 28.11.2018 право вимоги за Кредитним договором відступленоТОВ «Таліон плюс» на підставі Договору факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №195632936. 
03.01.2019 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20190103 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі права вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається).Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов?язується відступити Фактору Прававимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на до цього Договору.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №7 від 26.12.2019 до Договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 (Витяг з Реєстру прав вимоги №7 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11814,50 грн., з яких: - 5000 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту);- 6814.5 грн. - заборгованість по відсоткам.
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16.
Крім того, Верховний Суд у постановівід 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зроби ввисновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимогивідпервісного до нового кредитора на кожному етапітакоїпередачі. Належнимдоказом, якийзасвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належнооформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстрдоговорів, права вимоги за якимивідступаються за умови, щовінміститьдані за кредитним договором, а такождокази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
В ході розгляду даної справи судом встановлено, що кредитнийдоговір №195632936 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений 23.05.2019, при цьому договори факторингу №28/1118-01 міжТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», та №20190103 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», на які посилаєтьсяпозивач, як на підставу переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 , булиукладені 28.11.2018 та 03.01.2019, відповідно, тобто, на момент укладення договорівфакторингу ще не виниклозобов`язання між первісним кредитором та боржником.
За дани хобставин, передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу, неможливо. І тому право вимоги до ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами факторингу від 28.11.2018 та 03.01.2019, набуто не було.
Враховуючи викладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді, як жодної визначеної вимоги як уТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» так і в ТОВ «ФК «ЄАПБ» ОСОБА_3 на момент укладення вищезгаданих договорів факторингуне було, та сторони не могли передбачити, що 23.05.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога`буде укладено договір із ОСОБА_1 .
Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ`не надалодоказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №195632936, оскільки кредитний договір був укладений 23.05.2019, а договори факторингу 28.11.2018 та 03.01.2019, тобто, у хронологічному розумінні до укладення кредитного договору.
За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 19, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.509, 512, 514, 525, 526, 530, 536, 599, 638,639,626, 628, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -
У Х В А Л И В :
В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА