Провадження №2/760/1429/26
Справа №760/15801/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі
головуючої судді - Усатової І.А.,
при секретарі - Омельяненко С.В.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд, -
В С Т А Н О В И В:
У червні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулась у суд із позовом до ОСОБА_3 , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Позивачка ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що з 2014 по 2019 роки перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , в цьому шлюбі народилась спільна дитина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.08.2019 року шлюб з ОСОБА_4 було розірвано. Однак, з 2019 року після розірвання шлюбу, позивачка продовжувала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за її зареєстрованою адресою, тобто перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах до моменту смерті ОСОБА_4 у 2022 році.
У період фактичних шлюбних відносин, які тривали більше трьох років з 26.08.2019 по 08.10.2022 роки, вона та її померлий чоловік - ОСОБА_4 , не перебували у інших шлюбах, постійно проживали спільно, піклувались один про одного, виховували доньку, спільно забезпечували себе всім необхідним для життя, вели спільне господарство, повністю об`єднували та витрачали свої кошти в інтересах сім`ї, мали взаємні права та обов`язки притаманні чоловіку та дружині. 
Під час перебування чоловіка в зоні бойових дій в 2022 році, заявниця постійно підтримувала з ним зв`язок, спілкувалися за допомогою месенджеру. У них були близькі та довірливі стосунки, як чоловіка та дружини, що підтверджується змістом листувань, а також зображенням фотографій. Вони продовжували турбуватися один про одного, чоловік цікавився донькою, життям доньки та дружини, котра залишалася проживати у м. Києві.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 головний сержант ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 помер під час проходження військової служби у лавах ЗСУ.
Зазначає, що згідно висновку військово-лікарської комісії від 11.01.2023 року, захворювання чоловіка позивачки - ОСОБА_4 , отримане ним під час проходження військової служби: «гостра серцева недостатність, метаболічна кардіоміопатія», послужило причиною його смерті. Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної ВЛК з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, Протокол №130 від 11.01.2023 року, дане захворювання та причина смерті ОСОБА_4 пов`язані з проходженням військової служби.
Позивачка зазначає, що встановлення факу проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідно для вжиття заходів щодо подальшої реалізації права на отримання одноразової грошової компенсації (допомоги) у зв`язку із смертю чоловіка - ОСОБА_4 , який загинув внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби.
У відповідності до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується, в тому числі, й в разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.
Згідно норми ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у п.п.1-3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги має, в тому числі, й один із подружжя, який не одружився вдруге.
З огляду на наведене, позивачка вважає, що з метою належного оформлення заяви про призначення одноразової грошової допомоги у встановленому законом порядку, а також захисту її прав, як члена сім`ї - дружини померлого ОСОБА_4 існує необхідність в судовому порядку встановлення факту проживання позивачки ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_4 у період з 26.08.2019 по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді від 10.07.2025 було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копії позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.
Ухвалою суду від 26.09.2025 витребувано від П`ятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 
26.11.2025 на виконання ухвали суду від П`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №170/2023.
Ухвалою суду від 11.12.2025 залучено до участі у справі у якості третьої особи Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. 
У судове засідання відповідачі та представник третьої особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом направлення судових повісток та смс повідомлень, тому в силу положень ст. 131 ЦПК України, відповідачі та третя особа вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.
Окрім цього, від відповідачів та третьої особи до суду відзиви на позовну заяву та будь-які інші заяви по суті справи не надходили.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що позивачем та її представником повідомлено під час розгляду справи.
Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Так, позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом зазначає, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за її зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 , з 2019 року по день смерті ОСОБА_4 , тобто перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах з 2019 по 2022 роки.
У період фактичних шлюбних відносин, які тривали 3 роки, позивачка та її померлий чоловік - ОСОБА_4 , не перебували у інших шлюбах, що зокрема підтверджується довідками ВДРАЦС від 14.01.2023 №70/33.3-80 та від 26.01.2023 №154/33.3-80; постійно проживали спільно, що підтверджується також і актом про проживання без реєстрації від 23.12.2022, засвідченим начальником ЖЕД №316; піклувались один про одного, спільно забезпечували себе всім необхідним для життя, вели спільне господарство, повністю об`єднували та витрачали свої кошти, разом працювали та піклувались про свою спільну дитину, мали взаємні права та обов`язки притаманні чоловіку та дружині.
На що суд зазначає наступне.
Згідно з приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13 грудня 2022 року, актовий запис №19240 від 12.10.2022.
28 березня 2023 року П`ятою київською державною нотаріальною конторою за заявою матері померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа №170/2023) щодо майна померлого ОСОБА_4 .
За правилами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами частини другої статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, згідно пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.
Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Відповідно до статті 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).
Згідно частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо особи прожили спільно більше 3 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.
Крім цього, пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено у судовому засіданні
З 2014 по 2019 роки позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , в цьому шлюбі народилась спільна дитина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу 26.07.2019 позивачка продовжувала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 та їхньою спільною донькою за її (позивачки) зареєстрованою адресою, тобто перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах до моменту смерті ОСОБА_4 . Дані обставини встановлені судом, на підставі поданих стороною позивача доказів, а саме скріншотів зі сторінки ОСОБА_4 у соціальній мережі Facebook, спільних світлин сім`ї за спірний період часу, скріншотів особистих переписок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у месенджері Viber, акта про проживання без реєстрації ОСОБА_4 разом із дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_5 за адресою реєстрації позивачки, затвердженим начальником ЖЕД-316 від 23.12.2022. Відповідачами дані обставини спростовані, в порядку визначеному чинним законодавством, не були.
У період фактичних шлюбних відносин, які тривали більше трьох років, позивачка та її померлий чоловік - ОСОБА_4 , не перебували у інших шлюбах, що, зокрема, підтверджується довідками ВДРАЦС від 14.01.2023 №70/33.3-80 та від 26.01.2023 №154/33.3-80, постійно проживали спільно, піклувались один про одного, спільно забезпечували себе всім необхідним для життя, вели спільне господарство, об`єднували та витрачали свої кошти в інтересах сім`ї, мали взаємні права та обов`язки притаманні чоловіку та дружині, що підтверджується наданими позивачкою виписками по картці від 08.01.2023, а також скріншотами із особистого кабінету позивачки логістичного оператора для швидкої доставки посилок та вантажів «Нова пошта» про відправлення позивачкою ОСОБА_4 продуктів харчування, одягу та побутових речей. 
Згідно досліджених в судовому засіданні виписок з карткового рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Універсал Банк» від 08.01.2023, ОСОБА_4 у березні 2021-вересні 2022 року неодноразово перераховував позивачці грошові кошти. Разом з тим, позивачка у період з березня 2020 року по червень 2022 року також регулярно перераховувала грошові кошти ОСОБА_4 .
З листів ІНФОРМАЦІЯ_6 від 03.05.2023 №06/8575 та від 16.04.2024 №13/2560/с вбачається, що позивачка зверталася із заявою про виплату їй як колишній дружині померлого сержанта ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Однак, згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.09.2023 №43/975 - одноразова грошова допомога була виплачена в розмірі 2/3 частини лише матері - ОСОБА_3 та доньці - ОСОБА_5 . 
Зазначене не заперечувалось та не було спростовано відповідачами.
Також суд зазначає, що відповідачами під час розгляду справи будь-яких доказів на спростування позиції позивачки не надано.
З огляду на досліджені обставини справи, наявні та підтверджуються усі ознаки фактичних шлюбних відносин (проживання однією сім`єю) позивачки ОСОБА_1 та її померлого чоловіка ОСОБА_4 з 26.08.2019 до 08.10.2022, тобто позивачка та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина, оскільки впродовж указаного періоду вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Вирішуючи питання щодо оцінки усіх зазначених доказів в їх сукупності, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), згідно якого суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
Так, надані позивачкою докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують юридичний факт, встановлення якого є необхідним.
Доводи позивачки щодо спільного проживання та ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету із померлим чоловіком знайшли своє доказове підтвердження під час розгляду справи.
Суд приймає доводи позивачки та доходить обґрунтованого висновку, що позивачка доводить належними та допустимими доказами, що перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_4 , з яким вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права та обов`язки, піклуючись один про одного, разом виховували народжену у них малолітню дитину.
Окрім того суд враховує, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить із наступного.
Як зазначено у ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і, водночас, як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99 справі №1-8/99 (про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначає, що членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «... поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
У справі «Джонстон проти Ірландії» було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. 
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому, закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст.315 ЦПК України, не є вичерпним.
Зазначені висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18).
Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судом цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 квітня 2024 року у справі №560/17953/21.
Суд враховує, що встановлення вищевказаного факту має для позивачки юридичне значення і потрібне для реалізації соціально-економічних прав, а також для отримання інших, передбачених законодавством України, гарантій, що пов`язані з відповідним статусом і вирішення ряду питань побутового характеру, зокрема: отримувати відповідні соціальні виплати, пільги, допомогу від держави тощо, як члена сім`ї (дружини) загиблого військовослужбовця, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 26.08.2019 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом верховенства права та оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Керуючись ст. 259 ЦПК України -
В И Р І Ш И В:
Позов - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як дружини й чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 26 серпня 2019 року по 08 жовтня 2022 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Усатова І.А.