Справа № 454/727/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Веремчук О. А. ,
за участю секретаря Баран О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно , 
в с т а н о в и в:
Позивач звернулася в суд з даним позовом, який мотивовано тим, що вона з часу вселення у будинок у 1993 році, вже більше тридцяти років вільно, відкрито і безперешкодно користується житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 1/9 частина якого згідно з правовою реєстрацією зареєстрована за свекрухою спадкоємцем якої за заповітом вона є, а 8/9 частин будинку за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_2 , який помер в 1995р., утримує його, проводить ремонт, доглядає земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. 
Так, позивачка зазначає, що рішенням виконкому Боянецької сільської ради Жовківського району № 51 від 29.08.2011 р. після смерті голови колгоспного двору ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_3 , яка оформляла спадщину після смерті свого чоловіка проведено розподіл (визначення часток) між членами колгоспного двору, які були зареєстрованими у по-господарській книзі на господарський двір № НОМЕР_1 на час оформлення права власності на будинок, згідно із довідкою Боянецької сільської ради б/н від 01.07.1989 року, а саме: ОСОБА_2 – голова двору, ОСОБА_3 – дружина, ОСОБА_4 – син, ОСОБА_5 – син, ОСОБА_6 – син, ОСОБА_7 – син, ОСОБА_8 – теща, ОСОБА_9 – сестра дружини, ОСОБА_10 – племінниця. Крім того, п. 3 вказаного рішення виконкому вирішено видати Свідоцтва про право власності на 1/9 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Тобто сільська рада визначилася з 7/9 частинами будинку, а право на 2/9 його частини залишилося не визначеним, оскільки припадало на вже померлих на той час ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . 
На підставі вказаного рішення виконкому реєстрація права власності на частки членів колгоспного двору проведена не була. Жоден із членів колгоспного двору право на свою частку в майні колгоспного двору не реалізував, Свідоцтва про право власності не отримував та не реєстрував, оскільки на частку в майні колгоспного двору не претендував а, відтак, на день смерті ОСОБА_3 як і на даний час за нею зареєстровано 1/9 частину будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка, а решта 8/9 частин будинку зберегли статус майна колгоспного двору та залишилися зареєстрованими за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_2 , тобто визначеного власника будинку в цілому немає.
На даний час члени колгоспного двору ОСОБА_2 – голова двору – ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 (чоловік позивачки) – ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 померли та спадщина на їх частку не відкривалася позаяк вони за життя не зареєстрували своє право власності на неї як і їх спадкоємці та інші члени колгоспного двору, які на даний час живі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 . Що свідчить про те що вказані особи не претендують на майно.
Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи поклалися на розсуд суду 
Інші процесуальні дії
Ухвалою суду постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
З Свідоцтва про право особистої власності на будівлю, виданого виконавчим комітетом Нестерівської районної ради народних депутатів Львівської області від 25.02.1989р. на основі рішення райвиконкому № 62 від 23.02.1989р. судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору головою якого був ОСОБА_2 .
З рішення виконкому Боянецької сільської ради Жовківського району № 51 від 29.08.2011р. про розподіл часток бувшого колгоспного двору та оформлення права власності судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 та витягу з по-господарської книги станом на 30.06.1990р., виконком Боянецької сільської ради вирішив – Провести розподіл бувшого колгоспного двору, що по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 1943р.н. 1/9 частину; ОСОБА_3 1942р.н. 1/9 частину; ОСОБА_4 1968р.н. 1/9 частину; ОСОБА_5 1970р.н. 1/9 частину; ОСОБА_6 1975р.н. 1/9 частину; ОСОБА_7 1980р.н. 1/9 частину; ОСОБА_8 1918р.н. 1/9 частину; ОСОБА_10 1972р.н. 1/9 частину ОСОБА_9 1951р.н. 1/9 частину. п. 2 Вказаного рішення оформлено право власності на 1/9 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 за вищезазначеними особами, а п. 3 вирішено видати Свідоцтва про право власності на 1/9 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
З Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Галань О. Я., 24.02.2012р. встановлено, що ОСОБА_3 1942р.н., успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 1943р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 1/9 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , вказане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 484, спадкова справа № 130/1998.
З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого Червоноградським відділом ДРАЦС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції 24 лютого 2024р., встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в віці 82 роки померла ОСОБА_3 про, що здійснено відповідний актовий запис № 259 від 24 лютого 2024р.
З довідки № 121 від 20.05.2024р. виданої виконавчим комітетом Великомостівської міської ради Львівської області, судом встановлено що громадянка ОСОБА_3 1942р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 до дня смерті була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 . На день її смерті разом з нею з поміж інших була зареєстрована позивачка ОСОБА_1 . 
З заповіту посвідченого секретарем Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області Галанюк Г. П., 19 березня 2012 року, встановлено, що ОСОБА_3 заповіла все належне їй на день смерті майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 10, на день смерті ОСОБА_3 такий не змінювався та не скасовувався.
З будинкової книги на будинковолодіння АДРЕСА_1 , судом встановлено, що позивачка зареєстрована у вказаному будинку з 27.05.1993р. (запис № 5). Вказана інформація також підтверджується відповідною відміткою в паспорті позивачки серії НОМЕР_3 виданому Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10 жовтня 1997р. 
З Технічного паспорту виготовленого ДКП ЛОР «Червоноградське МБТІ» 01.03.2012р. встановлено, що житловий будинок, в АДРЕСА_1 , 1976 року побудови, загальною площею 82,0 м. кв., житловою площею 57,1 м. кв.
Оцінка суду 
Позивачем ставиться питання про визнання за нею права власності на житловий будинок за набувальною давністю.
Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р., яка втратила чинність 13.12.1995р.
Відповідно до п.6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані».
Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.
У підпункті г) пункту 6 постанови ПВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснено, що загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Для набуття права власності на майно згідно з правилами ст. 344 ЦК України, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викраденння, шахрайство).
По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо). Приховування володільцем свого володіння майном є порушенням цієї вимоги.
По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків (відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК особа, яка володіє майном, до часу свого фактичного володіння може приєднати час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є).
Пунктом 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014р., зазначено, що з врахуванням положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК) (ст.264 ЦПК в новій редакції). Проте, виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. 
Судом встановлено, що позивачка користується цим житловим будинком для власного проживання та утримує його понад 30 років (з 27.05.1993р.), тобто володіння нею спірним житловим будинком є добросовісним та відкритим, так як вона не приховувала факту перебування зазначеного нерухомого майна у її володінні.
Судом також не встановлено наявності в позивачки титулу (іншої підстави) володіння та набуття у власність житлового будинку.
З огляду на вищезазначене, в судовому засіданні знайшли своє обґрунтування всі підстави набуття позивачкою права власності на спірне майно, передбачені ст.344 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд 
в и р і ш и в:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрованою та проживаючою в АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 ) право власності на житловий будинок що знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 82,0 м. кв., за набувальною давністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
У разі, якщо рішення не було вручене в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.
Позивач; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП – НОМЕР_4 місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Великомостівська міська рада Львівської області ЄДРПОУ: 04056316 місцезнаходження: місто Великі Мости, вулиця Львівська 44, Шептицький р-н, Львівська обл., 

Головуючий: О. А. Веремчук