РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/15781/25
Провадження № 2/712/1104/26
02 квітня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого/судді - Марцішевської О.М.
за участю секретаря судового засідання – Безрукової Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, - 

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 30.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі – Кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі – Відповідач) укладено Договір № 1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту (надалі – Кредитний договір).
На умовах Кредитного договору (розділу 1) Кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування (через послуги переказу) Кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок. Відповідно до п. 1.4.1., 1.4.2. Знижена процентна ставка, Стандартна процента ставка складають 1,90% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту.
Відповідач не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором.
22 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», уклали Договір факторингу № 015-220221, згідно якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Договором №1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 30.10.2020 року, 
В подальшому, 21 серпня 2024 року, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу № 20240821/1, згідно ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Договором №1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 30.10.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 139.
Отже, всупереч умов Кредитного договору Відповідач тривалий час своєчасно не здійснює повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим Позивач вимушений звернутись із даним позовом до Відповідача про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів та відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за Кредитним договором. 
Станом на 06 листопада 2025 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 22 483,95 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту – 6 000,00 грн.; заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки) – 13 680,00 грн.; заборгованість за пенею – 0,00 грн.; інфляційне збільшення – 2 803,95 грн.
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 30.10.2020 в розмірі 22 483,95 грн. на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДАФ», а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та правничу допомогу адвоката в сумі 7 000, 00 грн.
25 листопада 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
04 грудня 2025 року від відповідачки на електронну адресу надійшла до суду заява у формі відзиву, з доданням протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису. У вказаній заяві відповідач заперечила підписання кредитних договорів з ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" або первісним кредитором та просила витребувати у відповідача оригінал кредитного договору. Також зазначала, що позивачем не доведено розмір боргу та підтвердження законного переходу зобов`язання позивача до відповідача. Вказувала також на застосування незаконних методів тиску позивача та колекторів, які порушують ст.32 Коституцію України, Закон "Про захист персональних даних" та Закон "Про захист прав споживачів". Зазначала, що перебуває за кордоном, тому просила забезпечити відеоконференцію за її участю. Також просила застосувати при вирішенні позову строк позовної давності, оскільки кредитні правовідносини виникли понад три роки, позов поданий у листопаді 2025 року. Вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу вважала необгрунтованими. Просила суд 1) відмовити у задоволенні позову, 2) витребувати у позивача докази укладення кредитного договору, 3) врахувати заяву про застосування строків позовної давності, 4)забезпечити розгляд справи за участі відповідача у режимі відеоконференції, 5)застосувати забезпечувальні заходи щодо незаконного тиску позивача та колекторів, 6) відмовити у стягнення з відповідача судових витрат позивача. 
Відповідно до ч.5 ст.178 ЦПК України до відзиву додаються, серед іншого, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Подана до суду 04 грудня 2025 року заява відповідачки з найменуванням у формі відзиву не відповідає вимогам ст.178 ЦПК України, оскільки до неї не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншому учаснику справи, тому суд враховує подану відповідачем заяву у формі відзиву в якості письмових пояснень з метою забезпечення можливості учасників ефективно реалізувати гарантовані статтею 43 ЦПК України процесуальні права на надання пояснення суду, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
21 січня 2026 року ухвалою суду витребувано у позивача відомості щодо обставин справи: за який період виникла заявлена до стягнення сума боргу по відсотках з обґрунтуванням на положення договору щодо застосування відсоткової ставки, періоду кредитування.
29 січня 2026 року позивач скерував до суду додаткові пояснення по справі.
05 лютого 2026 року позивач скерував до суду клопотання про долучення доказів.
05 березня 2026 року ухвало суду витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи: електронний варіант договору № 1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту, укладеного 30.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , разом з додатками до нього (Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», докази підтвердження підписання договору обома сторонами).
24 березня позивач скерував до суду відповідь на ухвалу суду, відповідно до якої до позовної заяви доданий оригінал електронного кредитного догвоору. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
В судові засідання відповідачка не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду .
Судова повістка надіслана відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її реєстрації, що підтверджено відповіддю № 2044051 від 25.11.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Поштове повідомлення зі штрихкодовим ідентифікатором R067119859473 повернуте до суду з відміткою згідно трекінгу на офіційному сайті ДП "Укрпошта" про відсутність адресата, отже судова повістка у розумінні ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою відповідачу належним чином.
Щодо вимоги відповідача забезпечити розгляд справи за її участю у режимі відеоконференції, судом 03.12.2025р., 06.03.2026р. на адресу електронної пошти відповідача, зазначену в наданій до суду заяві, надані письмові роз`яснення, що особи, які зареєстрували Електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у підсистемі «Електронний суд» можуть подавати заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Вказані роз`яснення доставлені у день їх складення до електронної скриньки відповідача, що підтверджено довідками про доставку електронної відправки вкладення, сформованими автоматизованою системою "Діловодство загального суду". 
Оскільки станом на 02.04.2026р. (день розгляду справи) відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у підсистемі «Електронний суд» забезпечення її участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції не вбачається можливим у спосіб, передбачений ЦПК України в режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку «Захищений відеоконференцзв`язок з судом (ВКЗ)» у підсистемі «Електронний суд». 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. 
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 30.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Згідно умов договору сума кредиту складає 6 000,00 грн. (п. 1.2.), строк надання коштів – 30 днів (п. 1.3.), фіксована процентна ставка (знижена, стандартна) – 1,90% (п.1.4.).
Згідно п. 1.6. Кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за зниженою ставкою 9 420,00 грн. та за стандартною ставкою 9420,00 грн.
Відповідно до п. 1.1. ДОГОВОРУ №1198259 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2020, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. 
Так, у розділі ТЕРМІНИ ТА ВИЗНАЧЕННЯ ДОГОВОРУ №1198259 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2020 чітко визначено наступне: Веб-сайт – інтернет-сторінка Товариства з доменним ім`ям www.credit7.ua, яка є частиною Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства; Інформаційно-телекомунікаційна система Товариства (ІТС Товариства) – програмний комплекс, який включає Веб-сайт, облікову та реєструючу систему Товариства та використовується Товариством, в тому числі, але не виключно, для укладення договорів про надання кредитів фізичним особам (Клієнту), доступ до якої забезпечується через Веб-сайт або Мобільний додаток; Мобільний додаток - програмне забезпечення з операційною системою Android, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних пристроях, що обслуговує оператор телекомунікацій, яке може встановити на свій мобільний пристрій Клієнт для отримання доступу до Веб-сайту/ІТС Товариства; Особистий кабінет – захищена частина Веб-сайту, яка доступна Клієнту для входу через Веб-сайт або Мобільний додаток після його ідентифікації за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора та/або Паролю до Особистого кабінету, в якій Клієнт має можливість укладати кредитні правочини, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту (в т.ч. суму заборгованості за кредитом, строки погашення, інше), здійснювати дії щодо ініціювання продовження строку кредиту. Пароль входу до Особистого кабінету – алфавітна та/або цифрова послідовність, що створюється або змінюється Клієнтом (за його запитом) та може використовуватись Клієнтом як додатковий унікальний набір електронних даних, що додаються (приєднуються) до даних, які вводить Клієнт з метою входу до Особистого кабінету, якщо така можливість забезпечена функціоналом ІТС Товариства. 
А згідно п. 9.8 ДОГОВОРУ №1198259 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2020, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. 
Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України. 
Пунктом 9.13. ДОГОВОРУ №1198259 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2020, сторони домовились, що примірник цього Договору та примірник Додаткового договору до Договору вважається отриманим Клієнтом, якщо Товариство його направило на електронну адресу вказану Клієнтом в Особистому кабінеті та/або безпосередньо в Особистий кабінет. У випадку відправлення Договору в Особистий кабінет, Клієнт приймає та підтверджує, що дані Особистого кабінету є його контактними даними, які були ним зазначені під час укладення Договору та які дають можливість Клієнту переглядати укладений Договір, завантажити його на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, створити копію на паперовому носії і таким чином отримати у формі, що унеможливлює зміну його змісту. В цьому випадку датою відправлення Договору вважається дата, з якої Клієнту в Особистому кабінеті стає доступним текст укладеного Договору. 
Згідно доводів позивача, відповідач здійснив всі необхідні дії, спрямовані на укладання Кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок НОМЕР_2 , вказаний Відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 6000,00 грн.
Наведене підтверджується пунктом 10 ДОГОВОРУ №1198259 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2020, в графі підпис ОСОБА_1 вказано «КЛІЄНТ підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором» та «підписано електронним підписом 30.10.2020 14:56:29 ОСОБА_1 », тобто відповідач підписав договір одноразовим ідентифікатором, як це передбачено умовами договору та ст.12 Закону України "Про електронну комерцію, а отже, вчинив дію, що вважається прийняттям пропозиції укласти електронний договір. 
Більше того, ОСОБА_1 в «шапці» та у п.п. 2 та 10 ДОГОВОРУ №1198259 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.10.2020 зазначила усі свої реквізити та персональні дані, необхідні для оформлення договору, та отримання кредиту.
Видача кредиту підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», що надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. 30-10-2020 о 14:59:04 відбулось зарахування на суму 6000,00 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 70769779.
Відповідно до п.1.4.2 кредитного догвоору процентна ставка 1,9% в день, строк дії договору 30 днів з 30.10.2020р. по 29.11.2020р. (п.1.3 кредитного договору). 
Згідно з п.п.1.4.2., 3.1., 9.11 договору процентна ставка 1,9% застовується за кожен день прострочення користування коштами поза межами строку дії договору згідно ч.2 ст.625 ЦК України. 
Разом з тим, відповідно до п.3.1 договору визначено, що нарахування процентів за кожен день прострочення користування коштами поза межами строку дії догвоору згідно ч.2 ст.625 ЦК України здійснюється не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. 
22 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до гр. ОСОБА_1 за Договором №1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 30.10.2020 року, порядковий номер згідно прав вимоги 773. 
В подальшому, 21 серпня 2024 року, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» Код ЄДРПОУ 42655697 уклали Договір факторингу №20240821/1, згідно якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», включно і до гр. ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Договором №1198259 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 30.10.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 139.
Відповідно до наданого відповідачем розрахунку боргу, відповідач не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами Кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із припиненням здійснення платежів на виконання Кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором.
Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства. 
Відповідно до ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання.
Частиною першою ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, наданих позивачем та не спростованих відповідачем, суд дійшов висновку про підтвердження наданими позивачем доказами укладення вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги.
Доводи відповідачки про неналежність та недопустимість наданих позивачем доказів суд відхиляє з таких підстав. 
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування. 
Досліджені в судовому засіданні надані позивачем докази узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджують обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, зокрема підписання кредитного договору в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію" з використанням одноразового ідентифікатора, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації особистого кабінету. Даних на спростування належності відповідачу карти № НОМЕР_2 суду не надано. Також в матеріалах справи відсутні докази повного або часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.
Також суд враховує, що у договорі зазначені персональні дані відповідача, які повністю збігаються із зазначеними даними у поясненні у формі відзиву на позовну заяву, а саме ПІП, РНОКПП, місце проживання, номеру телефону. 
Відповідач в обґрунтування заперечень проти позовних вимог надала тільки фото, що розклеєні у під`їзді. У випадку порушення прав та законних інтересів відповідача, остання вправі звернутись до суду з позовом на захист прав споживача. В даній справі суд вирішує позов у межах заявлених позовних вимог про стягнення боргу за кредитним договором, оскільки з зустрічним позовом на захист прав споживача відповідач у даній справі не зверталась. 
У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від його імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався. Договори про відступлення права вимоги не визнані судом недійсними, а тому є чинними і підлягають врахування при вирішенні позову. 
Оцінивши зібрані у справі докази в сукупності, суд ввадажє доведеним позивачем, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору порушені права та законні інтереси позивача, які підлягають до поновлення в судовому порядку. 
Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд доходить таких висновків. 
Відповідно до ст.256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.257 ЦПК України). 
Кредитний договір укладений відповідачем 30.10.2020р. на строк 30 днів, відтак про порушення своїх прав кредитодавець, правонаступником якого є позивача, міг довідатись у листопаді 2020 року. 
Разом з тим, суд враховує, що згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Слід зазначити, що ці зміни до ЦК України внесені Законом України N?540-IX від 30.03.2020, які набрали чинності 02.04.2020. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України N? 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України введено карантин. У подальшому термін дії карантину неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та тривав до 30.06.2023 включно.
Крім того, згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час воєнного стану у період з 24.02.2022р. перебіг строку позовної давності було зупинено, Законом № 4434-IX зупинення скасовано, і з 4 вересня 2025 року перебіг строків позовної давності відновлено. 
Таким чином, в Україні зупинення перебігу позовної давності (згідно з ЦК) діяло з 2 квітня 2020 року через COVID-19 та воєнний стан. Законом № 4434-IX зупинення скасовано, і з 4 вересня 2025 року перебіг строків позовної давності відновлено.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості заявлені 14 листопада 2025 року в межах позовної давності. 
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позовні вимоги про стягнення боргу за тілом кредиту 6000 грн., відсотків 13 680,00 грн., інфляційного збільшення 2803,95 грн., підлягають до задоволення, оскільки обгрунтовані на законі та відповідають умовам кредитного договору. 
Зокрема, з деталізованого розрахунку позивача вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані у межах строку кредитування з 30.10.2020р. по 29.11.2020р. в сумі 3420 грн. за відсотковою ставкою 1,9% в день (6000*1,9%*30днів) , а відсотки за прострочення користування коштами нараховані відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України та п.3.1 кредитного договору у період з 29.11.2020р. по 26.02.2021р. за ставкою 1,9% в день нараховані на суму 10 260,00 грн. (6000*1,9%*90дн), інфляційне збільшення боргу 19680 грн. (кредит 6000 грн. + відсотки 3420 грн. і 10 260,00 грн) за період з грудня 2021 року до лютого 2022р. нараховано на суму 2803,95 грн. (19680,00*1,142447719-19680,00), що узгоджується з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. 
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Саме такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19.
На виконання вимог ЦПК України представником позивача були подані: Договір про надання правничої допомоги № 20251104-18Ш від 04.11.2025 року, розрахунок суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» до гр. ОСОБА_1 за кредитним договором 1198259 від 30.10.20202 року (підготовка позовної заяви, подання доказів, складення процесуальних документів). 
Виконання адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем договору про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивача. 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді першої інстанції та їх характер, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 7 000,00 грн. 
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 512-516, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 634, 638, 1048, 1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором № 1198259 від 30.10.2020 року в розмірі 22 483,95 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та правничої допомоги в розмірі 7 000,00 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складений 07 квітня 2026 року. 

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54, код ЄДРПОУ 42655697).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).