Справа № 454/931/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Струс Т. В. ,
за участю секретаря Синевської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 57630грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.
Свої вимоги мотивує наступним.
28.06.2025р. між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №536838-КС-003 про надання кредиту шляхом обмінну електронними повідомленнями.
28.06.2025р. позивачем ТзОВ «Бізнес Позика» скеровано відповідачу пропозицію укласти договір №536838-КС-003 про надання кредиту, яку відповідачем прийнято. Зі своєї сторони ТзОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2951, котрий боржником було ввдено/відправлено.
Згідно умов договору ТзОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит.
Відповідно до умов договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування кредитом, строк на який надається кредит становить 24 тижні.
ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується копією квитанції про перерахування кредитних коштів.
Внаслідок невиконання належним чином зобов`язань відповідачем виникла заборгованість за договором про надання кредиту, яка станом на 15.02.2026 року складає 57630грн., з яких: 17000 грн. - прострочені платежі за тілом кредиту; 28730грн. - прострочені платежі за процентами; 8500грн.- заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦК; 3400грн. - прострочені платежі за комісією.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Позивачем виконано зобов`язання по договору в повному обсязі, так як надано відповідачу кредит у визначеному розмірі.
В порушення вищевказаних вимог, відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості, чим не виконав належним чином свої зобов`язання за даним договором.
Відповідач ОСОБА_1 , 24.03.2026 року подав до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Вказує, що долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитом за період з 28.06.2025 по 19.02.2026, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за договором про надання кредиту №536838-КС-003 від 28.06.2025 не є належним доказом невиконаного зобов`язання, оскільки не являється первинним документом. Також, наголошує, що за таких обставин нарахування заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України у розмірі 8500грн. є незаконним, адже воно здійснювалося в межах строку кредитування, визначеного договором, та одночасно з нарахуванням відсотків за користування кредитом. Також він звернув увагу, що умовами кредитного договору передбачено комісію у розмірі 3400 грн за видачу кредиту, що суперечить законодавству, яке забороняє встановлювати будь-яку плату з боку позичальника за надання кредиту. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Представник позивача Виноградов Ю.Е., 25.03.2026. надав до суду відповідь на відзив. У відповіді на відзив представник позивача повністю заперечив доводи відповідача, що викладені у відзиві, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на надані позивачем докази заявлених вимог.
Представник позивача в судове засідання не прибув, у позові розгляд справи просив проводити у його відсутності, позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Із паспорта споживчого кредиту, пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, №536838-КС-003 від 28.06.2025р., встановлено, що ТзОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 17000грн. на засадах строковості, поворотності, платності, строком до 13.12.2025р. Відповідно до умов договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % за кожен день користування кредитом, строк на який надається кредит становить 24 тижні.
Згідно розрахунку заборгованість відповідача за договором про надання кредиту станом на 08.08.2025 року складає 15.02.2026 року складає 57630грн., з яких: 17000 грн. прострочені платежі за тілом кредиту; 28730грн. прострочені платежі за процентами; 8500грн.- заборгованість по відсотках відповідно до ст.625 ЦК; 3400грн. - прострочені платежі за комісією.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 17000грн та заборгованості за відсотками у розмірі 28730 грн, які нараховані в межах строку дії договору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 3400 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 2.5 Договору комісія, пов`язана з наданням кредиту дорівнює 3400 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 3400 грн., встановлена в п. 2.5 Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 3400 грн. суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» вищезазначеної заборгованості за комісією за надання кредиту.
Крім того, звертаючись з позовними вимогами, ТзОВ «Бізнес Позика» просило також стягнути з відповідача суму заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ у розмірі 8500грн.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Оскільки, кредитний договір №536838-КС-003 був укладений відповідачем 28.06.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 8500 грн не підлягає стягненню з відповідача.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №536838-КС-003 від 28.06.2025 року в розмірі 45730грн, з яких: 17000грн.- сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28730грн. - сума прострочених платежів по процентах.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2112,61грн., що становить 79,35% від суми задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд- 

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №536838-КС-003 від 28.06.2025 року в розмірі 45730грн, з яких: 17000грн.- сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28730грн. - сума прострочених платежів по процентах.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2112,61грн. судового збору.
В задоволенні решти вимог - відмовити. 
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Головуючий: Т. В. Струс