РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2026 м. Турка

Справа № 458/98/26
Провадження №2/458/151/2026

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді    Волинець М.З.,
за участю секретаря судового засідання Матківської Р.Р.
Сторони у справі: 
позивач       ОСОБА_1 ,
представник позивача    адвокат Миньо М.М.,
відповідач     Боринська селищна рада Самбірського         району Львівської області,
треті особи, які не заявляють самостійних 
вимог щодо предмета спору:   Матвійчук С.М.,
ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Турка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Миньо Микола Миколайович, до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Миньо М.М., подав до суду позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій просив визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк – три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили – для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Завадівка, Самбірський район, Львівська область.
Стислий зміст позовних вимог. 
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Матір`ю позивача є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Завадівка, Самбірський район, Львівська область та до дня смерті була зареєстрована й постійно проживала одна за адресою: АДРЕСА_2 .
Спадкодавець ОСОБА_4 за життя склала заповіт, посвідчений 22.06.2020 Верхненською сільською радою Турківського району Львівської області за № 15, яким усе своє майно заповіла синові ОСОБА_1 (позивачу).
Після смерті матері позивача ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно - житловий будинок разом з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
06.02.2025 сестра позивача ОСОБА_3 як представник свого брата ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Комарницької О.Й. із заявою про прийняття спадщини.
Постановоюприватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Комарницької О.Й. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 16/02031 від 06.02.3035 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , та рекомендовано звернутися до суду із позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Іншими можливими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є: сестра позивача ОСОБА_3 , яка на час смерті матері була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично перебувала за межами території України, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законодавством строку не зверталася та інша сестра позивача ОСОБА_2 , яка на час смерті матері була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_4 , до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася.
Позивач вважає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, який звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, як спадкоємець першої черги спадкування за заповітом у встановлений законом строк не звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 проходив військову службу у 20 об`єднаному центрі логістичного забезпечення; з 27.12.2022 по 02.03.2023 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді навідника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону; з 02.03.2023 по 20.03.2023 перебував на посаді сержанта із забезпечення роти вогневої підтримки десантно-штурмового батальйону; 20.03.2023 по 26.01.2024 перебував на посаді сержанта із матеріального забезпечення десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону. Коли померла ОСОБА_4 позивача відпустили на декілька днів для того щоб її поховати. Однак, після похорону йому було повідомлено, що він повинен повертатися для виконання завдань служби за місцем виконання завдань військовою частиною.
З огляду на викладене, просив визначити позивачу додатковий строк – три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили – для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 09.02.2026 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.02.2026.
11.02.2026 представник відповідача через підсистему «Електронний суд» заяву про проведення судових засідань без участі представника Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій вказав, що позов визнають та не заперечують щодо винесення рішення в підготовчому судовому засіданні.
14.02.2026 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , в якій зазначила про розгляд справи без її участі, оскільки проживає у Дніпропетровській області та не має змоги прибути до м. Турки для участі у судових засіданнях.. У поданій заяві вказала, що їй відомо про те, що брат, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їхньої матері ОСОБА_4 . Щодо задоволення заяви не заперечує, на спадщину, яка відкрилася після смерті їхньої матері не претендує. Зазначила, що її брат дійсно з поважних причин не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебував на військовій службі та виконував обов`язки військової служби із захисту Батьківщини. 
23.02.2026 представник позивача адвокат Миньо М.М. подав клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати у приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Комарницької О.Й. інформацію про те, чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо так то надати копію спадкової справи. Крім того, у зв`язку із заявленим клопотанням просив підготовче судове засідання відкласти.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23.02.2026 витребувано докази в порядку ст. 84 ЦПК України, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 10.03.2026.
02.03.2026 представник відповідача через підсистему «Електронний суд» скерував заяву про проведення судових засідань без участі представника Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій вказав, що позов визнають та не заперечують щодо винесення рішення в підготовчому судовому засіданні.
04.03.2026 на адресу Турківського районного суду Львівської області, на виконання вимог ухвали суду, від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Комарницької О.Й. надійшов лист, в якому нотаріус повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилася. Разом з тим, вказала, що для надання інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) потрібно надіслати запит про надання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру.
Протокольною ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 10.03.2023 розгляд справи відкладено на 31.03.2026 о 09:30 год у зв`язку з клопотанням представника позивача, з урахуванням листа нотаріуса та з необхідністю надіслати нотаріусу запит про надання витягу (інформаційної довідки).
13.03.2026 на адресу Турківського районного суду Львівської області від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. надійшли інформаційні довідки зі Спадкового реєстру.
01.04.2026 представник відповідача через підсистему «Електронний суд» скерував заяву про проведення судових засідань без участі представника Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, в якій вказав, що позов визнають та не заперечують щодо винесення рішення в підготовчому судовому засіданні.
31.03.2026 представник позивача адвокат Миньо М.М. та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3  подали через канцелярію суду клопотання про проведення підготовчого засідання без участі позивача, його представника й Матвійчук С.М., не заперечив щодо призначення справи до розгляду по суті, а також щодо проведення підготовчого судового засідання без фіксації технічними засобами.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 31.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.04.2026.
Протокольною ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 21.04.2026 оголошено про перехід до стадії проголошення судового рішення та відкладено проголошення судового рішення до 24.04.2026 09:15 год.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У судовому засіданні його представник повідомив, що ОСОБА_1 проходить військову службу, а тому немає можливості особисто з`явитися в судове засідання. 
Представник позивача адвокат Миньо М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, покликався на доводи викладені у позовній заяві.
В судове засідання представник відповідача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області не з`явився, скерував до суду заяви від 11.02.2026, 02.03.2026 від 01.04.2026 про проведення судових засідань без участі представника відповідачаі, в яких вказав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що позивач ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з проходженням військової служби. Зазначила, що, окрім неї, позивача та їхньої сестри ОСОБА_2 , інших можливих спадкоємців немає; їхній батько помер багато років тому, з п`ятьох дітей тільки вони троє залишилися живими. Про наявність заповіту її повідомив брат ОСОБА_1 на початку 2025, коли знайшов заповіт у будинку. Пояснила, що за життя матері позивач рідко її відвідував, а після погіршення стану здоров`я матері, догляд за нею здійснювали чужі люди, яких вона наймала, оскільки сама також хворіла і не могла доглядати за мамою. Мати померла в лікарні. Після її смерті у будинку ніхто не проживає, він зачинений та ніхто за ним не доглядає. ОСОБА_1 був на похороні матері, оскільки його відпустили зі служби лише на декілька днів щоб поховати матір, підтвердила, що дійсно брат на момент смерті матері проходив військову службу.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що обізнана про позовну заяву брата, на спадщину не претендує, не заперечує щодо задоволення позовної заяви.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 13.09.2022 Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 06.02.2025 Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Відповідно до довідки по формі спадкування № 735 від 02.12.2025, виданої старостою сіл Верхнє, Яворів виконавчого комітету Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Ю.Г. Гавій., ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 ; на день смерті проживала одна.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно.
Як вбачається з матеріалів справи, з приводу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_4 , спадкова справа не заведена. Зазначена обставина підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84475536 від 11.03.2026, яка міститься в матеріалах справи.
За життя спадкодавець ОСОБА_4 своїм майном розпорядилася, 22.06.2020 склала заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Верхненської сільської ради Турківського району Львівської області Гавієм Ю.Г. у приміщенні Верхненської сільської ради за № 15 та зареєстровано у спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) за № 66084414, що підтверджується Інформаційногю довідкою зі Спадкового реєстру.
Згідно копії заповіту спадкодавець ОСОБА_4 зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все, що належить їй на день її смерті, заповіла своєму сину ОСОБА_1 , позивачу по справі.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 також є спадкоємцем за заповітом майна спадкодавця ОСОБА_4 .
На час смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 проживав окремо від матері, а після її смерті у встановлений законом строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної № 06.02.2025 № 16/02-31 від 06.02.2025, приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області, Матвійчук С.М. як представник ОСОБА_1 подала до нотаріуса документи для оформлення заяви на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Львівської області постановою від 06.02.2025 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, після смерті матері ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 пропущено зазначений законом строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 та рекомендуав звернутися до суду із позовом про надання додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини.
Як на підставу поважності причини пропущення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини представник позивача покликався на проходження позивачем військової служби та виконання завдань, пов`язаних з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. На підтвердження чого надав такі докази: копію посвідчення УБД серії № НОМЕР_4 від 05.10.2017; копію довідки військової частини НОМЕР_5 № 2652/2524 від 20.09.2025, згідно якої сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 ; копію витягу з послужного списку ОСОБА_1 , особовий номер НОМЕР_6 . З копії послужного списку вбачається, що позивач ОСОБА_1 на час смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.07.2022 по ІНФОРМАЦІЯ_4 перебував на посаді командира відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони ВОС/100182А в 20 об`єднаному центрі логістичного забезпечення; з 27.12.2022 по 02.03.2023 перебував на посаді навідника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону ВОС-101281Д у військовій частині НОМЕР_1 .
Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування.
Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За правилами ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, що подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Як вбачається із витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 з 30.09.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , що відрізняється від адреси місця реєстрації та проживання ОСОБА_4 .
Отже, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець, згідно вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, з 12.09.2022 по 12.04.2023 мав право подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , проте, такої у вказаний строк не подав.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Судом встановлено, що причинами пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є необізнаність про існування заповіту від 22.06.2020 на його ім`я, про наявність якого позивач дізнався лише взимку 2025 та перебування позивача на військовій службі.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
У постановах Верховного суду від 28.03.2022 у справі №750/2158/21, від 08.06.2023 у справі № 585/2163/22 викладений висновок, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту або спадщини, тощо.
Під час судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_4 , яка 22.06.2020 склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно заповіла сину ОСОБА_1 .
Отже, за обставинами цієї справи позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 за заповітом та за законом як спадкоємець першої черги.
Відповідно до матеріалів справи дії щодо прийняття спадщини позивач почав вчиняти після спливу шестимісячного строку. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2025, до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , а саме із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся не сам позивач ОСОБА_1 , а його сестра ОСОБА_3 , яка діяла в його інтересах.
Вказане дає підстави суду вважати, що відповідачу справді не було відомо про наявність заповіту раніше січня 2025, і такі обставини є безпосередньо взаємопов`язаними із перебуванням позивача на військовій службі.
Суд не виключає, що знайшовши заповіт, складений на його ім`я, позивач дізнався про те, що він як спадкоємець за заповітом може отримати у власність все спадкове майно. Дізнавшись про це, позивач прийняв рішення вчинити дії для набуття цього права власності. Проте, у зв`язку із постійним перебування на службі не мав можливості звернутися до нотаріуса.
Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду: від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19, від 15.04.2021 у справі № 591/1271/18, від 26.07.2021 у справі 405/7058/19, від 21.10.2021 у справі 643/13260/19.
Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.
Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця.
Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством.
З огляду на обставини справи, суд зазначає, що факт усвідомлення позивачем його права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги спадкування поряд із незнанням про існування заповіту, складеного на його ім`я, за умови невжиття ним жодних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини протягом передбаченого ЦК України строку, не свідчить як про порушення принципу свободи заповіту, так і про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у відведений ЦК України строк.
Суд звертає увагу, що особа може реалізовувати своє право лише з того часу, коли вона дізналася або могла дізнатися про наявність цього права.
Особа не може реалізувати своє право спадкоємця за заповітом, не знаючи про його наявність. Тільки після того, як особа дізнається про те, що вона має можливість за певних умов отримати у власність певне майно, вона може прийняти рішення про те, чи хоче вона набути відповідне право власності, чи ні.
Матеріалами справи не спростовано тверджень сторони позивача про те, що він не знав про існування заповіту, складеного матір`ю на його ім`я, до січня 2025, у зв`язку із чим не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом протягом встановленого законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини.
Інші можливі спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк не звернулися із заявою про прийняття спадщини, тобто відмовилися від реалізації свого права на прийняття спадщини за законом як спадкоємці першої черги.
Як встановлено судом із матеріалів справи, позивач в період строку, протягом якого він повинен був подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, перебував на військовій службі, а з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, що потребувало особливої уваги та служби в Збройних силах України від кожного військовослужбовця, в тому числі і від позивача.
З огляду на встановлені обставини, причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами (необізнаність про існування заповіту на його ім`я та перебування позивача на військовій службі) для вчинення цих дій, позбавляє можливості такого спадкоємця вчасно, в межах шестимісячного строку, і в необхідному обсязі вживати дії з прийняття спадщини після її відкриття.
З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, з урахуванням відсутності заперечень позовних вимог з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому, наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері.
Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Керуючись ст.ст. 2-5,10, 12, 23, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Миньо Микола Миколайович, до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , додатковий трьохмісячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Боринська селищна рада Самбірського району Львівської області, місцезнаходження: вул. Івана Франка, 4, смт. Бориня, Самбірський район, Львівська область, 82547.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_7 .

Суддя         Марія ВОЛИНЕЦЬ