Справа № 273/132/25
Провадження № 2/273/151/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді – Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., з участю представника позивача адвоката Мукомел Л.А. ( в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубрівської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини ,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а саме три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
В обгрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_4 . 16 жовтня 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Присяжнюк В.О. з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини. Строк на прийняття спадщини було пропущено у зв`язку з тим, що вона не знала про існування заповіту на її ім`я. Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась. Інші спадкоємці, що претендують на спадкове майно, відсутні.
Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 12.03.2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи .
Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 20.08.2025 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Мукомел Л.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додатково пояснила, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 залишився житловий будинок і пай, про заповіт ОСОБА_1 дізналася у 2024 році, коли звернулася до нотаріуса. 
Представник відповідача Дубрівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без представника Ради, не заперечують проти задоволення позовних вимог в разі підтвердження їх належними доказами .
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають повністю. 
Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Забара Баранівського району Житомирської області (а.с. 15).
Родинні відносини позивачки ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 28.08.2024 року про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 , копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 06.09.2024 року про реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 8,9,10,11).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 21.07.2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу отримала прізвище ОСОБА_11 (а.с.7). 
Згідно копії заповіту від 07.12.1998 року ОСОБА_4 заповів все належне йому майно онуці ОСОБА_5 (а.с.14). 
Згідно архівної довідки від 02.10.2024 року №Д-252 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою с. Забара була зареєстрована дружина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).
Згідно архівної довідки від 01.10.2024 року №Д-253 на день смерті ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за адресою АДРЕСА_1 , інші зареєстровані члени сім`ї не значаться (а.с.19).
З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 позивач протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку не звернулася. 
Відповідно до повідомлення Приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Присяжнюка В.О. від 16.10.2024 року №184/01-16 позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у зв`язку з пропущеним строком на прийняття спадщини (а.с. 17).
За даними інформації наданої завідувачем Баранівської державної нотаріальної контори Паламарчук О.М. №205/01-16 від 20.03.2025 року, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилася (а.с. 45).
Відповідно до ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».
У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що: «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20) вказано, що: «як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16».
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (див. пункти 53-58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)).
Суд , оцінивши подані позивачем докази, встановив, що позивачка не надала належних, достатніх та допустимих доказів існування об`єктивних та непереборних обставин, які перешкодили їй подати заяву про прийняття спадщини після смерті діда у визначений законом шестимісячний строк. Позивач зазначила про те, що не знала про існування заповіту, але про те, коли вона дізналася про його існування та за яких обставин не зазначила, а також не надала доказів про це . Позивачка тривалий час – 20 років - не здійснювала будь-яких дій щодо обізнаності про наявність спадщини, її прийняття спадкоємцями першої черги. Натомість безпідставне визначення додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права осіб, які прийняли спадщину.
Адже згідно частини 3 статті 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно матеріалів справи спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_12 , оскільки була зареєстрована з ним на момент його смерті, доказів про її відмову від спадщини суду не надано. Отже, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийнято по закону його дружиною ОСОБА_12 .
Разом із тим, суд зазначає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або іншої черги спадкоємців, які набували право на спадкування за законом, проте за конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачем не вказано коли сам та за яких обставин позивач дізналася про наявність заповіту , які об`єктивні обставини перешкоджали їй здійснювати активні дії щодо прийняття спадщини, адже після смерті спадкодавця пройшло більше 20 років, спадщину було прийнято по закону дружиною спадкодавця. 
За приписами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд не приймає визнання відповідачами позовних вимог, оскільки законом чітко визначені підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з тим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами викладені у позовній заяві обставини, які б переконливо свідчили про існування поважних причин, пов`язаних із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , а тому позов задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дубрівської сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Бєлкіна Д.С.