Справа № 203/9066/25 
Провадження № 2/0203/886/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді – Єдаменко С.В.,
при секретарі – Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

встановив:

10 грудня 2025 року до суду звернулось ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 12 листопада 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» № 002/12525098-SP, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку та лендинговій сторінці та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. Також, 03 травня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 3006091-517. Підписанням вказаного договору відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку: www.taskombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. 26 травня 2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № НІ/11/29-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № HI/11/29-Ф від 26.05.2025 Реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набув права грошової вимоги до відповідача: за кредитним договором № 002/12525098-SP від 12.11.2021 у сумі 43 397 грн. 95 коп., з яких: 21 326,64 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 22 071,31 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; за кредитним договором № 3006091-517 від 03.05.2022 у сумі 15 564 грн. 77 коп., з яких: 9 231,20 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,95 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 6 332,62 грн. - загальна заборгованість по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов`язань, позивач в судовому порядку просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за кредитним договором № 002/12525098-SP від 12 листопада 2021 року в розмірі 43 397 грн. 95 коп., з яких: 21 326,64 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 22 071,31 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; заборгованість за кредитним договором № 3006091-517 від 03 травня 2022 року в розмірі 15 564 грн. 77 коп., з яких: 9 231,20 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,95 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 6 332,62 грн. - загальна заборгованість по комісії, а також стягнути судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору. (а.с.1-6)
Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи ОСОБА_1  (а.с.47), ухвалою судді від 15 грудня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.48)
19 січня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем до позовної заяви не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своєї позиції, а надані розрахунки заборгованості мають узагальнений та декларативний характер. (а.с.51-59)
В судове засідання 20 січня 2026 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 19 лютого 2026 року. (а.с.69)
09 лютого 2026 року від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. (а.с.72)
Судове засідання 19 лютого 2026 року не відбулося через зайнятість судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 26 березня 2026 року. (а.с.86)
06 березня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначено, що позивачем до позову долучено наявні в нього докази на підтвердження його вимог, щодо доказів про перерахування коштів відповідачу за кредитними договорами зазначив, що позивач досі не отримував відповіді від первісних кредиторів та після отримання вказаної інформації вона буде долучена до матеріалів справи окремим клопотанням. (а.с.89-92)
В судове засідання 26 березня 2026 року з`явилась представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за його відсутності. В даному засіданні було ухвалено долучити відзив, додаткові документи, відповідь на відзив до матеріалів справи, з`ясовано думку щодо позовної заяви, досліджено письмові докази та ухвалено перейти на стадію ухвалення рішення, яке буде оголошено 02 квітня 2026 року. (а.с.113)
Позивач у судові засідання не з`явився, у відповіді на відзив клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви.
Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 12 листопада 2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету № 960809 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». (а.с.8-11)
Втім, позивачем не долучено до позовної заяви ні самого Договору, ні Публічної пропозиції у чинній редакції на час підписання заяви про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг у межах проєкту «Sportbank». 
Згідно довідки АТ «ТАСКОМБАНК» відповідачу 12 листопада 2021 року відкрито рахунок НОМЕР_1 . (а.с.14)
Крім того, 03 травня 2022 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір про надання споживчого кредиту № 3006091-517, за умовами якого АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язалося надати відповідачу кредит на 60 місяців на суму 9 231,20 грн., а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування вказаними коштами. (а.с.16-19)
26 травня 2025 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № НІ/11/29-Ф від 26.05.2025, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. (а.с.26-32)
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів, у останнього утворилася заборгованість:
за кредитним договором № 002/12525098-SP від 12.11.2021 у сумі 43 397 грн. 95 коп., з яких:
- 21 326,64 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;
- 22 071,31 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; (а.с.15)
за кредитним договором № 3006091-517 від 03.05.2022 у сумі 15 564 грн. 77 коп., з яких:
- 9 231,20 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту;
- 0,95 грн. - загальна заборгованість по відсоткам;
- 6 332,62 грн. - загальна заборгованість по комісії. (а.с.25)
Таким чином, за твердженням позивача відповідач за вказаними договорами має заборгованість у розмірі 58 962 грн. 72 коп.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язань з повернення грошових коштів за кредитними договорами № 002/12525098-SP від 12.11.2021 р. та № 3006091-517 від 03.05.2025 р. утворилась заборгованість у загальному розмірі 58 962 грн. 72 коп.
Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по справі ОСОБА_1 згідно з кредитними договорами № 002/12525098-SP від 12.11.2021 р. та № 3006091-517 від 03.05.2025 р., перераховано грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем по справі.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.12, ч.2 ст.13 ЦПК України).
Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.2 ст.83, ч.1 ст.84 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Виписка по рахунку відповідача є первинним документом, а тому - належним доказом на підтвердженням факту наявності боргу за договором позики (кредиту). Окрім того, з такої виписки можна достовірно встановити розмір заборгованості за договором позики (кредиту), та перевірити правильність наданого позивачем розрахунку.
Слід зазначити, що належним, допустимим і достовірним доказом заборгованості за договором позики (кредиту) - первинним документом - є не наданий позивачем розрахунок заборгованості, який він здійснив на власний розсуд, і який не може перевірити суд без первинних документів. Такий статус первинного документу має саме виписка по рахунку, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, тому саме вона є належним доказом при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором або інші докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу.
Такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них обов`язково мають складатися на паперових та/або електронних носіях. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75).
Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц дійшов таких висновків: «Доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Так, у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 910/3105/21, також зазначено: «Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу».
Однак доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позивач не надав.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19).
Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позові не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначені розрахунки із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу.
За вказаних обставин, а саме у зв`язку з недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов кредитних договорів, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі відсутні.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд –

вирішив:

У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.

Сторони по справі:

позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», код ЄДРПОУ – 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30. 
відповідач –  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.
Повний текст рішення підписано 07.04.2026 р.

Суддя    С.В. Єдаменко