Дата документу 16.04.2026
Справа № 501/4730/25
2/501/149/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І., 
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за 
позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 
до
відповідача: ОСОБА_1 
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості
учасники справи не з`явились
ухвалив рішення про наступне та 
ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача та відповідачів.
У жовтні 2025 через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договорами №75753123 від 20.05.2021, №3100555 від 05.10.2021, №4946558 від 24.09.2021 у розмірі 58 701,07 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20.05.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №75753123, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 3 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
В подальшому, 22.02.2022 було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75753123.
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75753123.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75753123.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №75753123 від 20.05.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 15691,83 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 4946,55 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10744,47 грн.
- нараховані 3% річних - 0,81 грн.
05.10.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3100555, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
13.01.2022 укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3100555.
10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3100555.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3100555.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №3100555 від 05.10.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 30515,00 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22515,00 грн.
24.09.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4946558, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
29.11.2021 укладено договір № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4946558.
10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4946558.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4946558.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №4946558 від 24.09.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 12494,24 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5999,90 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6291,00 грн.;
- інфляційні збитки 175,24 грн.;
- нараховані 3% річних 28,10 грн.
Відповідач 30.12.2025 надав до суду відзив на позов (а.с.109-113), просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування кредитних коштів за вказаними договорами позичальнику; розрахунки заборгованості по вказаним кредитним договорам не містять підтвердження господарської операції; сума заборгованості по відсотках нарахована з порушенням вимог закону поза строками кредитування; відповідач є військовослужбовцем, тому нараховані 3% річних та інфляційні втрати є незаконними та підлягають списанню; витрати на правову допомогу є завищеними, тощо.
Представник позивача 05.01.2026 надав до суду відповідь на відзив (а.с.125-133), просить суд задовольнити позов.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 20.10.2025 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.97).
Ухвалою судді від 11.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.100-101).
Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.115, 185-186).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 20.05.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №75753123, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 3 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
В подальшому, 22.02.2022 було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75753123.
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75753123.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75753123.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №75753123 від 20.05.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 15691,83 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 4946,55 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10744,47 грн.
- нараховані 3% річних - 0,81 грн.
05.10.2021 між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3100555, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
13.01.2022 укладено договір № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3100555.
10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3100555.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3100555.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №3100555 від 05.10.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 30515,00 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22515,00 грн.
24.09.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4946558, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
29.11.2021 укладено договір № 29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4946558.
10.01.2023 року укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4946558.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4946558.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №4946558 від 24.09.2021 відповідно до розрахунку заборгованості становить 12494,24 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5999,90 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6291,00 грн.;
- інфляційні збитки 175,24 грн.;
- нараховані 3% річних 28,10 грн.
Згідно інформації Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 11.02.2026 (а.с.170-175), яку надано на виконання ухвали суду від 20.01.2026 
- ідентифікаційні дані власника картки НОМЕР_1  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- номер телефону на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 20.05.2021 по 10.10.202: НОМЕР_3 був фінансовим, номер телефону НОМЕР_4 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- по платіжній картці № НОМЕР_1 було проведено платіж на суму 3 000,00 грн. від 20.05.2021, 2000,00 грн. від 27.05.2021, 6000,00 грн. від 24.09.2021, 5000,00 грн. від 05.10.2021.

ІV. Оцінка Суду.
За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст.610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №75753123, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 3 000 грн. з оплатою % річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами зі сплатою відсотків у розмірі 1,99% за кожен день користування позикою.
Згідно з п.п.5.1, 5.2 цього договору, підписуючи зазначений договір, позичальник підтвердив та погодився з тим, що він ознайомився на сайті позивача з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, а також ознайомився та погодився з Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила), вивчив їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін угоди та наслідки укладення цього договору, та підтвердив, що зазначені у Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі (а.с.54).
Крім того, у п. 6.2 Правил, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування позикою (а.с.10).
Відповідно до п.6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальникові на таку неповернуту позику (або її частину) позивач має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаю з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частину) за понадстрокове користування позикою (а.с.57).
Згідно п.п.7.1, 7.5 Правил, яким визначено порядок продовження строку користування позикою, позичальник має право подовжити строк користування позикою. За подовження строку користування позикою, позичальник сплачує позикодавцю проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгацій. Позичальник має право подовжити строк користування позикою необмежену кількість разів (а.с.57 зворот).
Такі самі висновки стосуються інших кредитних договорів.
Доводи відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази перерахування кредитних коштів за вказаними договорами позичальнику, суд не приймає до уваги, оскільки згідно інформації Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 11.02.2026 (а.с.170-175), яку надано на виконання ухвали суду від 20.01.2026 
- ідентифікаційні дані власника картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- номер телефону на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 20.05.2021 по 10.10.202: НОМЕР_3 був фінансовим, номер телефону НОМЕР_4 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 );
- по платіжній картці № НОМЕР_1 було проведено платіж на суму 3 000,00 грн. від 20.05.2021, 2000,00 грн. від 27.05.2021, 6000,00 грн. від 24.09.2021, 5000,00 грн. від 05.10.2021.
Крім того, представник відповідача посилається на те, що він є військовослужбовець та проходить військову службу, тому зазначає, що на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх членів» нарахування відсотків за кредитом військовослужбовцю під час дії воєнного стану є неправомірним.
Так, відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
З наданої представником відповідача довідки (а.с.116), ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_5 з 15.08.2023.
Згідно розрахунку, заборгованість позичальника за кредитним договором №75753123 від 20.05.2021 становить 15691,83 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 4946,55 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10744,47 грн.
- нараховані 3% річних - 0,81 грн.
Суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру відсотків за користування кредитними коштами, з таких підстав.
Як вже зазначалось, розмір позики за кредитним договором становить 3 000,00 грн., відсотки 1,99% (базова, фіксована процентна ставка) за кожен день користування позикою. Загальна заборгованість за відсотками становить 10744,47 грн.
Тобто, заборгованість за відсотками більш ніж в два рази перевищує заборгованість за основним боргом.
Разом з тим, згідно ч.ч.1-2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних за користування кредитними коштами.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2025 року у справі № 679/1103/23).
З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки позичальника за кредитним договором №75753123 від 20.05.2021 у розмірі 3000 грн.
Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.
Аналогічні висновки щодо зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором №3100555 від 05.10.2021.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості становить 30515,00 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 22515,00 грн.
Як вже зазначалось, розмір позики за кредитним договором становить 5 000,00 грн., відсотки (базова, фіксована процентна ставка) за кожен день користування позикою складає 5,005. Загальна заборгованість за відсотками становить 22515,00 грн.
Тобто, заборгованість за відсотками більш ніж в два рази перевищує заборгованість за основним боргом.
Суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки позичальника за кредитним договором №3100555 від 05.10.2021 у розмірі 5000 грн.
Крім того, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних від простроченої суми за Договорами №75753123 від 20.05.2021 у розмірі 0,81 грн., №4946558 від 24.09.2021 у розмірі 28,10 грн. та інфляційні збитки у розмірі 175,24 грн.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України було ведено воєнний стан строком на 30 днів. В подальшому, воєнний стан було неодноразово продовжено, та який діє на даний час.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором:
- №75753123 від 20.05.2021 у розмірі 7946,55 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 4946,55 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3000,00 грн.
- №3100555 від 05.10.2021 у розмірі 10000,00 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5000 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 5000,00 грн.
- №4946558 від 24.09.2021 у розмірі 11999,90 грн., з яких:
- заборгованість за тілом кредиту 5999,90 грн.;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6000,00 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів становить 29946,45 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 15946,45 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 14 000,00 грн.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених стороною по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, дослідивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
Зокрема, згідно платіжної інструкції №0563510005 від 10.10.2025 (а.с.1) позивачем при подачі позову сплачено 2422,40 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно долі задоволених вимог.
Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн.
Судом встановлено, що для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до АО «Лігал Ассістанс», з яким укладено відповідний договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с.90-91).
Згідно копії витягу з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с.94) вартість послуг адвоката складає 16 000,00 грн.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.
З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (ЄДРПОУ 44276926) заборгованості за Договорами №75753123 від 20.05.2021, №3100555 від 05.10.2021, №4946558 від 24.09.2021 у розмірі 29946,45 грн. та судовий збір у розмірі 1211,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського 
Суду Одеської області     М.І.Петрюченко