Справа №760/10638/23 2/760/9878/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді- Усатової І.А.,
при секретарі - Омельяненко С.В..,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.
В обґрунтування вимог позовної заяви позивач зазначає, що 10.10.2003 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб.
Під час перебування сторін у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила доньку - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивача було записано батьком дитини в актовому записі про народження № 722 від 06.04.2006 року, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.
Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, між сторонами виник спір, пов`язаний із розірванням шлюбу та стягненням аліментів. У подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_3 не є його біологічною донькою.
Також позивач вказує, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у межах якої ним заявлялося клопотання про призначення судової генетичної експертизи, однак у його задоволенні було відмовлено.
Оскільки позивач не вважає себе біологічним батьком ОСОБА_3 , він звернувся до суду із даним позовом про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини.
Оскільки позивач не вважає себе батьком малолітньої дитини останній звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від 29.05.2023 відкрито загальне повне провадження.
Ухвалою суду від 07.09.2023 у справі призначено судову молекулярно - генетичну експертизу.
Представник позивача до судового засідання надав заяву про розгляд справи в їх відсутність.
Відповідачка у судове засідання не з`явився про час, день та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомила, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеною в постанові від 5 вересня 2022 року № 1519/2-5034/11 (№ 61-175сво21) порядок ухвалення судового рішення та його проголошення залежить від того, чи судове засідання, яким завершений розгляд справи, відбулось у присутності учасників справи, чи за їхньої відсутності; повне судове рішення було складено чи складання повного судового рішення було відкладено.
У разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України).
З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
Відтак, суд зазначає датою ухвалення рішення дату складання повного його тексту, незважаючи на те, що вона відмінна від дати судового засідання, на яку було призначено розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 , про що 06.04.2004 складено відповідний актовий запис № 722.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьком - ОСОБА_3 записаний ОСОБА_1 . 
Частиною 1 статті 122 СК України презюмується, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Права та обов?язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (ст. 121 СК України).
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2019 у справі № 760/26489/18 шлюб зареєстрований між  ОСОБА_1  та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1570 від 10.10.2003 розірвано.
Відповідно до висновку експерта № 103-247-2023, проведеного Державною спеціалізованою установою «Київське міське бюро судово - медичної експертизи» вбачається, що молекулярно - генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менше ніж 99,99%, тобто батьківство практично доведено.
Відповідно до ч. 1 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред?явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство лише у відповідний часовий проміжок, а саме: від народження дитини і до досягнення нею повноліття (ч. 3 ст. 136 СК України).
Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.
Абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України N° 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-аналіз є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року N° 3451/05, § 34, «Kalacheva V.Russian Federation»).
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. 
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та беручи до уваги результати дослідження, щодо батьківства, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 61, 81, 258, 263-268, 354 ЦПК України, ст.ст.128, 129, 134 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд, -
ВИРІШИВ :
У задоволені позову відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Усатова І.А.