ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 березня 2026 року 	Справа № 160/260/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Концерну "СоюзЕнерго" до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
УСТАНОВИВ:
05 січня 2026 року Концерн "СоюзЕнерго" в особі представника Коваленка Сергія Григоровича, через систему "Електронний Суд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Південно-Східної митниці з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2025 №UA110140/2025/000045/1.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ «ТЕХІМПОРТ МАРКЕТ» з метою митного оформлення товарів подало до Південно-Східної митниці електронну митну декларацію №25UA110140009439U0 від 06.11.2025, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Під час декларування товарів за вказаною електронною митною декларацією позивачем обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною договору та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, зокрема контракт, рахунок-фактуру (інвойс), коносамент, транспортні перевізні документи та інші документи, зазначені в графі 44 митної декларації. Вказує, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митницею не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів, не обґрунтовано неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та не обґрунтовано застосування резервного методу. Всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару наявні у підприємства та надані під час митного оформлення товару. З огляду на викладене позивач вважає, що спірне рішення про коригування митної вартості товару є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 06.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
23.01.2026 відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що під час здійснення Південно-Східною митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному з 04.03.2026 по 11.03.2026, розгляд справи здійснено 12.03.2026.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 03.10.2024 року між Концерном "СоюзЕнерго" та компанією «ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD» (Китай), укладено контракт на поставку продукції №3/10-2024, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує труби та металопродукцію, далі іменовані "товар" у відповідності зі специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього Контракту згідно зі Специфікацію від 03.10.2025 №12 на закупівлю «Засувка з маховиком та фланець» на умовах FOB-China Port (Китай).
Митні платежі склали: (вид платежу 020 - мито - 1560,63 грн, та вид платежу 028- ПДВ - 598524,28 грн) - разом 600084,91 грн.
З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано до Південно-Східної митниці митну декларацію №25UA110140009439U0 від 06.11.2025 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами в якій самостійно, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, а саме:Контракт від 03.10.2024 №3/10-2024; специфікація від 03.10.2025 №12; інвойс-фактура від 18.07.2025 № HN25023; платіжна інструкція в іноземній валюті від 09.06.2025 №126; платіжна інструкція в іноземній валюті від 29.08.2025 №140; договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 №0912-24; коносамент від 19.08.2025 № SZSE2507X0101; рахунок від 31.10.2025 № LS-4690408; автотранспортна накладна від 30.10.2025 №955145; 1-5 Комерційні та товаросупровідні документи що підтверджують вартість товару на умовах FOB- NINGBO (Китай); 6-9 транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість морського перевезення за маршрутом NINGBO (Китай) - GDANSK (Польща) та автотранспортного перевезення за маршрутом GDANSK (Польща) - кордон України (Пункт пропуску "Ягодин - Дорогуск". Відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста "Ягодин") -Дніпро (Україна) в тому числі вартість обробки вантажу в порту GDANSK (Польща) та експедиторська винагорода за межами України.
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах та запропоновано надати документи, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Митницею повідомлено декларанта, що згідно п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Строк подання вищезазначених документів 10 днів. Про відмову від подання додаткових документів або про бажання надати додаткові наявні у декларанта документи, необхідно повідомити шляхом надіслання електронного повідомлення.
У відповідь на повідомлення митного органу Концерн "СоюзЕнерго" листом вих. від 07.11.2025 № 0711/01 надав Відповідачу пояснення та документи, які в повній мірі підтверджують вартість товару, його оплату, вартість транспортних витрат та дають змогу провести ідентифікацію ввезеного товару. Концерн "СоюзЕнерго" зазначив, що надало всі наявні документи та протягом 10 робочих днів додаткові документи надані не будуть.
Проте, Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 07.11.2025 №UA110140/2025/000045/1, яким до товарів застосовано резервний метод визначення митної вартості. В результаті коригування сума переплати митних платежів склала 108359,37 грн.
В рішенні зазначено наступне:
1. Згідно п.5.1 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 №3/10-2024, умови оплати уточнюються в специфікаціях до контракту. Згідно наданої декларантом специфікації №12 від 03.10.2024, умови оплати 30% передплата, 70% перед відправкою. Надані декларантом: платіжне доручення від 09.06.2025 №126 на суму 41290,50 дол. СІЛА (з посиланням на CONTK №3/10- 2024 from 03.10 2024, SP12 та SP13) та платіжне доручення від 29.08.2025 № 140 на суму 48475,70 дол. США (з посиланням на CONTK №3/10-2024 from 03.10 2024, SP12 та SP15) - загальна сума 89766,2 дол. США. Враховуючи зазначене, відсутнє документальне підтвердження виконання умов оплати за поставку товару, заявлену до митного контролю (з урахуванням сум оплати та посилання на документи).
2. Відповідно до наданих до митного оформлення документів, для організації міжнародного перевезення оцінюваної партії товару укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 №0912-24 між ТОВ «Ламан Шипінг» (експедитор) та Концерн «СоюзЕнерго» (клієнт). Відповідно до наданого коносаменту від 19.08.2025 № SZSE2507X0101, перевезення вантажу здійснено компанією «Shenzhen Anhai Logistscs Co., LTD» та організація здійснення перевезення морським транспортом здійснювалась компанією «Feniks Cargo SP. ZO.O.», Польща. Проте, до митного оформлення жоден документ, підтверджуючий відносини з цими підприємствами не наданий, а також не надано фінансові документи, що стосуються зазначених осіб, які б підтверджували вартість перевезення.
3. Номер коносаменту, зазначений у копії митної декларації країни відправлення (177XBJBJN2K387A) не відповідає номеру наданого декларантом до митного контролю коносаменту (SZSE2507X0101).
4. У пакувальному листі б/н від 18.07.2025, у ЦМР № 955145 від 30.10.2025 та у коносаменті № SZSE2507X0101 від 19.08.2025 вказано 326 пакувальних місць, але у ЕМД від 06.11.2025 №25UA110140009439U0 (UA110140/2025/009439) у графі 6 зазначено 268 пакувальних місць. До того ж у інвойсі від 18.07.2025 №HN25023 та у ЕМД від 06.11.2025 №25UA110140009439U0 (UA110140/2025/009439) позиція №10 товару №1 вказана як «GOST GATE VALVE, PN25, 25L, FOR ELECTRIC ACTUATOR /Засувка під ел.привід DN400», а у пакувальному листі б/н від 18.07.2025 вона вказана як ««GOST GATE VALVE, PN25, 25L, FOR ELECTRIC ACTUATOR/Засувка під ел.привід D№4000».
На виконання даного неправомірного рішення митного органу Позивачем 07.11.2025 було подано митну декларацію № 25UA110140009497U0 з відкоригованою (збільшеною) митною вартістю товару.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина 1 статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. (частина 1 статті 337 Митного кодексу України).
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд вказує, що 03.10.2024 року між Концерном "СоюзЕнерго" та компанією «ZHEJIANG HENGNUO VALVE MANUFACTURING CO.,LTD» (Китай), укладено контракт на поставку продукції №3/10-2024, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує труби та металопродукцію, далі іменовані "товар" у відповідності зі специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього Контракту згідно зі Специфікацію від 03.10.2025 №12 на закупівлю «Засувка з маховиком та фланець» на умовах FOB-China Port (Китай).
Митні платежі склали: (вид платежу 020 - мито - 1560,63 грн, та вид платежу 028- ПДВ - 598524,28 грн) - разом 600084,91 грн.
З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано до Південно-Східної митниці митну декларацію №25UA110140009439U0 від 06.11.2025 з наданими на підтвердження митної вартості товару документами в якій самостійно, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, а саме:Контракт від 03.10.2024 №3/10-2024; специфікація від 03.10.2025 №12; інвойс-фактура від 18.07.2025 № HN25023; платіжна інструкція в іноземній валюті від 09.06.2025 №126; платіжна інструкція в іноземній валюті від 29.08.2025 №140; договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 №0912-24; коносамент від 19.08.2025 № SZSE2507X0101; рахунок від 31.10.2025 № LS-4690408; автотранспортна накладна від 30.10.2025 №955145; 1-5 Комерційні та товаросупровідні документи що підтверджують вартість товару на умовах FOB- NINGBO (Китай); 6-9 транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість морського перевезення за маршрутом NINGBO (Китай) - GDANSK (Польща) та автотранспортного перевезення за маршрутом GDANSK (Польща) - кордон України (Пункт пропуску "Ягодин - Дорогуск". Відділи митного оформлення № 3 - 6 митного поста "Ягодин") -Дніпро (Україна) в тому числі вартість обробки вантажу в порту GDANSK (Польща) та експедиторська винагорода за межами України.
У митій декларації митну вартість товару визначено (за основним методом) за ціною контракту.
Щодо тверджень митного органу відносно оплати товару суд зазначає наступне.
У п. 1.1 Контракту від 03.10.2024 №3/10-2024 визначено «Продавець продає, а Покупець купує труби та металопродукцію, далі іменовані «товар», у відповідності з специфікаціями, які є невід`ємною частиною цього контракту.
У п. 1.2 – У випадках розбіжності умов Контракту з умовами Специфікацій, пріоритет мають умови Специфікацій. В п. 5.1 - Умови оплати уточнюються в специфікаціях до контракту.
У Специфікації від 03.10.2024 року №12 зазначені умови оплати, а саме: 30% передоплата перед замовленням та оплата 70% перед відвантаженням. Вартість всієї партії товару погоджена в розмірі 66 896,00 дол. США.

На виконання умов оплати було здійснено 30% переплати в розмірі 41 290 долари США 50 центiв (Платіжна інструкція в іноземній валюті від 09.06.2025 №126). Призначення платежу – оплата за контрактом від 03.10.2024 №3/10-2024 та специфікації від 03.10.2025 №12.
На виконання умов оплати було здійснено 70% сплати в розмірі 48 475 доларiв США 70 центiв (Платіжна інструкція в іноземній валюті від 29.08.2025 №140). Призначення платежу – оплата за контрактом від 03.10.2024 №3/10-2024 та специфікації від 03.10.2025 №12.
Після сплати була відвантажена частина партії, вартість зазначеною в платіжному дорученні від 09.06.2025 №126 на суму 41290,50 дол. СІЛА (з посиланням на CONTK №3/10- 2024 from 03.10 2024, SP12 та SP13) та платіжному дорученні від 29.08.2025 № 140 на суму 48475,70 дол. США (з посиланням на CONTK №3/10-2024 from 03.10 2024, SP12 та SP15) - загальна сума 89766,2 дол. США. Сортамент товару, зазначений в інвойсах відповідає сортаменту, зазначеному в Специфікації від 03.10.2024 року №12, вартість позицій товару відповідає вартості позицій в інвойсі.
Отже, враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що оплата була проведена згідно умов контракту на підставі контракту та специфікації.
Інвойс-фактури не є документом, згідно якого проводиться переплата, в них зазначається інформацію про проведену оплату за всю партію товару, в тому числі і за частину, завантажену в відповідний контейнер.
Верховним Судом, при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися Відповідачем до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 804/4680/16.
При цьому слід вказати про те, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Щодо транспортування вантажу, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що транспортування товару відбувається на підставі Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 №0912-24 між ТОВ «Ламан Шипінг» (експедитор) та Концерн «СоюзЕнерго» (клієнт). 
Тому належними, допустимими доказами для підтвердження транспортної складової є Договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 09.12.2024 №0912-24, Коносамент від 19.08.2025 № SZSE2507X0101, Рахунок від 31.10.2025 № LS- 4690408, Автотранспортна накладна від 30.10.2025 №955145.
Також, згідно умови поставки FOB постачальний (резидент країни Китай) залучає за свій рахунок організації, які здійснюють навантаження товару на борт судна. Ці організації формують накладну навантаження/прийомки контейнеру на борт судна номер якої 177XBJBJN2K387A вказується в експортній декларації. 
Транспортна компанія, залучена експедитором ТОВ «Ламан Шилінг», формує домашній коносамент від 19.08.2025 №SZSE2507X0101 на маршрут морського перевезення. 
В експортній декларації зазначений внутрішній (китайський) коносамент 177XBJBJN2K387A, на підставі цього внутрішнього (китайського) коносаменту сформований міжнародний коносамент №SZSE2507X0101 наданий до митної декларації. 
В коносаменті від 19.08.2025 №SZSE2507X0101 в розділі «No.of Original B(s)IL» зазначено номер внутрішнього коносаменту 177XBJBJN2K387A що був підставою міжнародного коносаменту.
Щодо інших запитуваних митницею додаткових документів, суд вважає за необхідне зазначити, що останні в силу положень ч. 3 ст. 53 МК України є додатковими документами та надаються декларантом за наявності виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що булла фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Слід вказати, що суд не заперечує права митного органу, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (ч. 5 ст. 54 МК України), проте, для цього він має довести підстави застосування норм ч. 3 ст. 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.
Суд зазначає, що у рішенні, яке оскаржується, та у відзиві на позов відповідач, всупереч положенням частини 3 статті 53 Митного кодексу України, не зазначив, які документи, вказані у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; або містять ознаки підробки; або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
Щодо інших тверджень митного органу, які визначені як підстави для помилковості визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, суд виходить з того, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Суд зауважує, що митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Таким чином, наведені зауваження, що викладені відповідачем у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, суд вважає помилковими, оскільки їх не можна віднести до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару, не вказують на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Документи, на які посилається відповідач не є документами, які підтверджують митну вартість товарів, вичерпний перелік яких наведено у частині 1 статті 53 Митного кодексу України.
Суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.
На підставі встановлених обставин, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням від 07.11.2025 №UA110140/2025/000045/1.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що підлягають скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Концерна "СоюзЕнерго" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 662,40 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією № 17129 від 05.01.2026 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2 662,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Концерна "СоюзЕнерго" (вул. Спаська, буд. 8, м. Самар, Самарівський р-н, Дніпропетровська обл.,51205; ІК в ЄДРПОУ 31965106) до Південно-Східної митниці (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49038; ІК в ЄДРПОУ 43971371) про визнання протиправним та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 07.11.2025 №UA110140/2025/000045/1.
Стягнути з Південно-Східної митниці (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49038; ІК в ЄДРПОУ 43971371) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Концерна "СоюзЕнерго" (вул. Спаська, буд. 8, м. Самар, Самарівський р-н, Дніпропетровська обл.,51205; ІК в ЄДРПОУ 31965106) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 12 березня 2026 року.

Суддя Е.О. Юрков