Справа № 420/1789/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» (далі - позивач, ТОВ «СТІЛЛІ», Товариство), в інтересах якого діє адвокат Краснопивцев Олексій Костянтинович, звернулося до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці (далі – відповідач, Митниця), в якому просить визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2024/000168/2 від 27.09.2024.
Позовні вимоги умотивовані тим, що позивачем при увезенні товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості було надано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, які не містили розбіжностей, що впливали би на правильність визначення митної вартості та навпаки, ці документи містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, у тому числі щодо включення до ціни товару вартості упаковки, розміру транспортних витрат, умов поставки товару. Отже, позивач під час митного оформлення товару надав документи, що містять необхідні відомості для визначення його митної вартості за основним методом - за ціною договору, відповідач в оскаржуваному рішенні належним чином не обґрунтував наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а тому у Митниці не було підстав для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товару. З цих підстав позивач просить визнати оскаржене рішення протиправним та скасувати його.
Ухвалою від 23.01.2025 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою від 07.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Митниці про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є правомірним, а коригування митної вартості відбулось за наявності на те підстав, оскільки за поданою позивачем митною декларацією (МД) № 24UA500020008351U1 від 27.09.2024 під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 
- у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;; 
- не надано передбачених затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Правилами заповнення декларації митної вартості» документів для підтвердження витрат на транспортування, до яких належать рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; 
- довідка про транспортні витрати від 25.09.2024№ 3906/1 складена відносно договору про перевезення від 21.07.2023 № 21072023-01 між ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» та ТОВ «СТІЛЛІ», але у автотранспортній накладній CMR від 25.09.2024 №B/N фактичний перевізник є інше підприємство, а саме «ENTREPRENEUB BAHNIUK ANDRII»; 
- подані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість перевезення товару від 25.09.2024 № 2100 не містять умов поставки, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування; 
- згідно пункту 3.2. Контракту поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, відомості про які відсутні.
Відповідач вказує, що оскільки в документах, які надані позивачем до митного органу разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. При цьому, у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.
Позивач відповіді на відзив не подав.
Враховуючи, що учасниками справи подані необхідні для розгляду справи заяви по суті спору та докази, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення.
Рішення ухвалюється судом в межах строку розгляду справи з урахуванням строку перебування судді у щорічній основній відпустці та на лікарняному, а також з урахуванням періодів тривалої відсутності електроенергії в будівлі суду внаслідок ракетних обстрілів збройними угрупуваннями російської федерації та тривалості повітряних тривог, оголошених в м. Одесі.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.
Як встановлено судом, між ТОВ «СТІЛЛІ» (Покупець) та ANXIN HONGAN SHOES Co.,Ltd (Продавець) був укладений контракт №9 від 01.05.2024 (надалі – Контракт), відповідно до умов якого Продавець поставляє в Україну товар - взуття (надалі – Товар).
Відповідно до пунктів 1.5, 2.1, 2.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5, 4.1, 5.1 та 5.2 Контракту, номенклатура товару та ціни визначаються у Інвойсах до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною. Всі ціни визначаються у Інвойсах продавця і встановлюються у Доларах США. Продавець не має права змінювати ціни з моменту надання пропозиції.
Загальною вартістю Контракту є ціна всіх товарів, погоджених сторонами у Інвойсах протягом дії цього Контракту. 
Умови поставки визначаються в Інвойсі.
Поставка товару здійснюється партіями, що сформовані на підставі замовлень покупця та наявності товару на складі продавця. Замовлення вважається прийнятим, якщо продавець виставив покупцю Інвойс. Право власності на товар переходить покупцю після його передачі до визначеного перевізника. Товар має бути сплачений не пізніше 180 днів від Дати Інвойса. Оплата може бути здійснена одним платежем або частинами.
Товар має бути упакований відповідно до вимог до кожного виду товару. Вартість упаковки та пакування включені у вартість товарів в Інвойсах та не підлягають окремій оплаті. Вартість упаковки включена в ціну та не підлягає додатковій оплаті.
На виконання контракту продавець 27.08.2024 надав позивачу інвойс №24НВ, у якій, зокрема, зазначена загальна вартість товару – взуття, що поставляється – 78 571,8240 доларів США, у кількості 13200 пар, упакованих у 1650 коробок.
Згідно з інвойсом №24НВ від 27.08.2024 умовами поставки визначено FCA Chelm (FCA Хелм).
Транспортування товару від м.Хелм до місця митного оформлення відбувалось перевізником «ENTREPRENEUB BAHNIUK ANDRII» автомобільним транспортом, державні номери АС9453HI таAC5516XF, на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) без номеру від 25.09.2024 та відповідно до умов договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування від 21.07.2023 № 21072023-01, укладеного між позивачем (Клієнт) та ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» (Експедитор), договору-заявки на перевезення вантажу № БАІ-2 від 24.09.2024.
Згідно з виставленим ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» рахунком на оплату № 2100 від 25.09.2024, експедитором надавались такі послуги: експедиційна винагорода на території України вартістю 2000,00 грн; транспортно-експедиційне обслуговування на території України вартістю 3847,03 грн; послуги з міжнародного перевезення за маршрутом м.Хелм (Польща) п/п Ягодин (Україна) автомобілем АС9453HI/AC5516XF вартістю 12 776,49 грн; послуги з міжнародного перевезення за маршрутом п/п Ягодин (Україна) - м. Одеса (Україна) автомобілем АС9453HI/AC5516XF вартістю 72 400,10 грн, а всього 91 023,62 грн.
Також експедитором видано довідку від 25.09.2024№ 3906/1 про вартість міжнародного перевезення вантажу, відповідно до якої вартість транспортних витрат з перевезення вантажу згідно договору транспортного експедирування №21072023-01 від 21.07.2023 у авто АC9453HI/AC5516XF за маршрутом м. Хелм (Польща) Одеса (Україна) складають: автоперевезення у авто АС9453HI/AC5516XF від м. Хелм (Польща) до п/п Ягодин (Україна) складає 12 776,49 грн, автоперевезення у авто АОС9453HI/AC5516XF від п/п Ягодин (Україна) до м. Одеса (Україна) складає 72 400,10 грн. Страхування вантажу не проводилося.
З метою митного оформлення придбаного товару та його вільного випуску в обіг на території України декларантом позивача ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» подано митному органу митну декларацію №24UA500020008351U1 від 27.09.2024, відповідно до якої за умовами поставки FCA Chelm (FCA Хелм) на митну територію України надійшов товар - взуття торгівельної марки STILLI, виробник Anxin Hongan Shoes Co., Ltd, країна виробництва Китай, а саме: 
«Взуття жіноче та чоловіче, із штучним хутром, з халявками, які закривають щиколотку та доходять до початку литки - черевики, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття» арт. HB480-2, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-1, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-2, розміром 41-45(12221) - 16 пар.; - арт. HB460-3, розміром 41-45(12221) - 32 пар.; - арт. HB460-4, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-5, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-6, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-7, розміром 41-45(12221) - 16 пар.; - арт. HB460-10, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-11, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-12, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-14, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB460-15, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB470-1, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-2, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-4, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-6, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-7, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-9, розміром 36-41(112211) - 16 пар.; - арт. HB470-11, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-13, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-14, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-17, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-18, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB470-19, розміром 36-41(112211) - 8 пар.; - арт. HB630-1, розміром 41-45(12221) - 96 пар.; - арт. HB630-2, розміром 41-45(12221) - 8 пар.; - арт. HB630-3, розміром 41-45(12221) - 280 пар.; - арт. HB630-4, розміром 41-45(12221) - 304 пар.; - арт. HB630-5, розміром 41-45(12221) - 120 пар.; - арт. HB630-6, розміром 41-45(12221) – 296 пар.; - арт. HB630-7, розміром 41-45(12221) - 112 пар;
«Взуття жіноче, із штучним хутром, хал явки якого нижче щиколотки, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки менш як 24см» арт. HB610-1, розміром 36-37 - 280 пар; - арт. HB610-2, розміром 36-37 - 280 пар.; - арт. HB610-3, розміром 36-37 - 80 пар.; - арт. HB610-4, розміром 36-37 - 80 пар.; - арт. HB610-5, розміром 36-37 - 80 пар.; - арт. HB610-6, розміром 36-37 - 400 пар.; - арт. HB610-7, розміром 36-37 - 400 пар.; - арт. HB670-1, розміром 36-37 - 200 пар.; - арт. HB670-2, розміром 36-37 - 40 пар.; - арт. HB670-7, розміром 36-37 - 200 пар.; - арт. HB670-8, розміром 36-37 - 200 пар.; - арт. HB670-9, розміром 36-37 - 200 пар.; - арт. HB670-10, розміром 36-37 - 200 пар.; - арт. HB670-11, розміром 36-37 - 200 пар;
«Взуття жіноче, із штучним хутром, хал явки якого нижче щиколотки, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки 24см або більше» - арт. HB610-1, розміром 38-41 - 840 пар; - арт. HB610-2, розміром 38-41 - 840 пар.; - арт. HB610-3, розміром 38-41 - 240 пар.; - арт. HB610-4, розміром 38-41 - 240 пар.; - арт. HB610-5, розміром 38-41 - 240 пар.; - арт. HB610-6, розміром 38-41 - 1200 пар.; - арт. HB610-7, розміром 38-41 - 1200 пар.; - арт. HB670-1, розміром 38-41 - 600 пар.; - арт. HB670-2, розміром 38-41 - 120 пар.; - арт. HB670-7, розміром 38-41 - 600 пар.; - арт. HB670-8, розміром 38-41 - 600 пар.; - арт. HB670-9, розміром 38-41 - 600 пар.; - арт. HB670-10, розміром 38-41 - 600 пар.; - арт. HB670-11, розміром 38-41 - 600 пар;
«Взуття чоловіче, із штучним хутром, халявки якого нижче щиколотки, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки 24 см або більше» - арт. HB690-3, розміром 41-45(12221) - 216 пар.; - арт. HB690-4, розміром 41-45(12221) - 160 пар.
Ціна товару визначена позивачем в розмірі 78 571,82 доларів США (3 237 827,01 грн), а митна вартість товару – в розмірі 3 250 603,51 грн. До складу митної вартості позивачем включені витрати на транспортування товару в розмірі 12 776,49 грн.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме: 
- контракт №9 від 01.05.2024; 
- інвойс №24НВ від 27.08.2024;
- пакувальний лист без номеру від 27.08.2024; 
- сертифікат про походження товару C24MA09T1FU70008 від 10.09.24; 
- договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01; 
- заявка-договір на перевезення вантажу № БАІ-2 від 24.09.2024 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01; 
- рахунок на оплату № 2100 від 25.09.2024 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01; 
- довідка від 25.09.2024№ 3906/1 про вартість міжнародного перевезення вантажу; 
- договір про надання послуг митного брокера №БР-518 від 21.07.2023; 
- акт зважування транспортного засобу з вантажем; 
- міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номеру від 25.09.2024.
Одеською митницею 27.09.2024 повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: :1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Необхідність подання додаткових документів мотивована митним органом таким чином: «… У зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1. П. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2. Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Вказані документи для підтвердження числового значення складової митної вартості до митного оформлення не надано; 3. Довідка про транспортні витрати від 25.09.2024№ 3906/1складена відносно договору про перевезення від 21.07.2023 № 21072023-01 між ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» та ТОВ «СТІЛЛІ», але у автотранспортній накладній CMR від 25.09.2024№ B/N фактичний перевізник є інше підприємство, а саме «ENTREPRENEUB BAHNIUK ANDRII» 4. Подані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість перевезення товару від 25.09.2024 № 2100 не містять умов поставки, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування; 5 П.3.2. Контракту поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, відомості про які відсутні. …».
У відповідь позивач листом № 2709-1 від 27.09.2024 повідомив Митницю, що разом із митною декларацією подані документи, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, у зв`язку з чим додаткові документи подаватись не будуть.
Надалі відповідач прийняв оскаржене у цій справі рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2024/000168/2 від 27.09.2024, у пункті 33 якого зазначено:
« 27.09.2024 митним органом отримано листа декларанта № 2709-1, в якому перелічені частина документів, зазначених в гр.44 ВМД, та не надано жодних пояснень щодо викладених у повідомленні митного органу розбіжностей. Разом з тим декларантом не надано жодного з додаткових документів, запропонованих митним органом, чим не дотримано вимогу ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, а також повідомлено про відсутність наміру подати будь-які інші документи у визначений строк. Керуючись п. 6 ч. 2ст. 54 Митного кодексу України та у відповідності до п.1 ст.55 Митного кодексу України митну вартість товару, заявленого до митного оформлення за МД скориговано. … У митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки у митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ … митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) – за резервним методом. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості – резервний. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів є більшим і становить: товар №1 – 10,93 дол.США/пар. (МД від № 28.03.2024 № UA209170/2024/25605), ніж заявлено 6,138 дол.США/пару; товар № 2 – 7,68 дол.США/пар. (МД від 24.03.2024 № UA100440/2024/314130), ніж заявлено 5,949 дол.США/пару; товар № 3 – 7,554 дол.США/пар. (МД від від 20.03.2024 № UA100440/2023/313945), ніж заявлено 5,949 дол.США/пару; товар № 4 – 8,26 дол.США/пар. (МД від 12.03.2024 № UA205150/2024/004186), ніж заявлено 6,154 дол.США/пару. Керуючись наявними відомостями, коригування митної вартості здійснено саме в межах таких орієнтирів».
Не погоджуючись з таким рішенням митного органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.
При вирішенні цього спору суд виходить з такого.
Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі також - МК України).
Згідно із частиною першою статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами з першої по п`яту статті 51 Митного кодексу України установлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.2 ст. 51 МК України).
Як визначено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 Митного кодексу України установлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини четвертої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.ч. 5, 6 ст.53 МК України).
Частинами першою, другою, третьою та четвертою статті 54 Митного кодексу України установлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
Частиною шостою статті 54 Митного кодексу України установлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Коригування митної вартості товарів унормовується статтею 55 Митного кодексу України, відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6 якої рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Згідно з приписами частин першої – восьмої статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07 травня 2020 у справі №826/10527/17, у постанові від 09 червня 2020 року у справі №1.380.2019.002044 та інших.
Згідно із частинами першою, другою та четвертою статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
У разі якщо ця стаття застосовується митним органом, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості (частина третя статті 64 МК України).
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови від 19 лютого 2019 року у справі № 804/1316/16, від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі № 540/2605/18, від 06 травня 2020 року у справі № 140/1713/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі № 804/14964/15, від 20 листопада 2025 року у справі № 280/7653/23) звертав увагу на те, що обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковим, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти подальших дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі № 480/4423/18, від 20 листопада 2025 року у справі № 280/7653/23).
Отже, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, як зазначено вище, з метою підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.
Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності, оскільки в них зазначені помилкові або недостовірні відомості, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення, проте позивач не спростував наявні розбіжності у документах.
З цього приводу суд зазначає таке.
Відповідач вказав, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.
Однак згідно з положеннями підпункту «в» пункту 1 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Тобто у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.
Пунктами 5.1 та 5.2 Контракту №9 від 01.05.2024 визначено, що товар має бути упакований відповідно до вимог до кожного виду товару. Вартість упаковки та пакування включені у вартість товарів в Інвойсах та не підлягають окремій оплаті. Вартість упаковки включена в ціну та не підлягає додатковій оплаті.
Аналогічні положення зазначені у пакувальному листі та комерційному інвойсі.
Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України у разі поставки товару у зворотній тарі у графі митної декларації 37. «Процедура митної декларації» має бути зазначено ZZ32.
У вказаній графі митної декларації позивачем зазначено ZZ00 (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару).
Наведене вказує на відсутність особливостей переміщення товару, визначених згаданим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару інвойсами, наданими позивачем, не передбачалось.
Таким чином, відповідно до умов вказаного Контракту вартість упакування та маркування включена вже у вартість товару, а відтак пакування не оплачувалося покупцем окремо від ціни товару, з огляду на що посилання відповідача на відсутність у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки (пакування) до складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є безпідставними.
З цього приводу Верховним Судом сформовані сталі правові висновки, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 (справа №160/7901/18), від 05.12.2024 (справа №380/19286/23), від 26.06.2025 (№380/1110/24) та багатьох інших, які враховані судом при розгляді цієї справи.
Відповідач також вказав, що не надано передбачених затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Правилами заповнення декларації митної вартості» документів для підтвердження витрат на транспортування, до яких належать рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
В аспекті витрат на транспортування відповідач також зазначив, що: 
- довідка про транспортні витрати від 25.09.2024№ 3906/1 складена відносно договору про перевезення від 21.07.2023 № 21072023-01 між ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» та ТОВ «СТІЛЛІ», але у автотранспортній накладній CMR від 25.09.2024 №B/N фактичний перевізник є інше підприємство, а саме «ENTREPRENEUB BAHNIUK ANDRII»; 
- подані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість перевезення товару від 25.09.2024 № 2100 не містять умов поставки, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування; 
- згідно пункту 3.2. Контракту поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, відомості про які відсутні.
Суд зауважує, що згідно із пунктом 6 частини другої статті 53 документом, який підтверджує митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Як видно з матеріалів справи та поданих до митного оформлення документів, поставка товару відбувалась на умовах FCA Chelm (FCA Хелм).
Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), умови FCA означають, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цьoгo мoмeнту вcі pизики тa витpaти пepexoдять нa пoкупця, і він нece відпoвідaльніcть зa пoдaльшe тpaнcпopтувaння тoвapу.
Отже, в даному випадку місцем, з якого позивач несе транспортні витрати, є м.Хелм (Польща).
Як видно з наявних у справі доказів, позивачем митному органу були надані, зокрема:
- контракт №9 від 01.05.2024; 
- інвойс №24НВ від 27.08.2024;
- договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01; 
- заявка-договір на перевезення вантажу № БАІ-2 від 24.09.2024 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01; 
- рахунок на оплату № 2100 від 25.09.2024 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01; 
- довідка від 25.09.2024№ 3906/1 про вартість міжнародного перевезення вантажу; 
- міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номеру від 25.09.2024.
Згідно з умовами Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 № 21072023-01, у тому числі його пунктів 3.1.1, 3.1.2 та 3.1.11, ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» (Експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок Клієнта надавати транспортно-експедиторські послуги, пов`язані з організацією та забезпеченням перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів Клієнта, у відповідності до Стандартів надання послуг. 
При виконанні своїх зобов`язань за цим договором Експедитор: 
зобов`язаний відповідно до предмету Договору представляти інтереси Клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, портами та іншими третіми особами, пов`язаними з перевезенням, перевалкою і транспортно-експедиторським обслуговуванням (далі по тексту - ТЕО) зовнішньоторговельних вантажів Клієнта. 
зобов`язаний надавати послуги з організації перевезення вантажу, вантажнорозвантажувальних робіт, зберігання вантажу, а також проводити розрахунки з портами та іншими організаціями за виконання таких робіт за дорученням, в інтересах і за рахунок Клієнта. 
має право залучати до виконання своїх обов`язків за даним договором третіх осіб, залишаючись відповідальним перед Клієнтом за належне виконання цього Договору.
У свою чергу, між ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 («ENTREPRENEUB BAHNIUK ANDRII» як зазначено у CMR від 25.09.2024) укладено договір-заявку № БАІ-2 від 24.09.2024 на перевезення належного позивачу товару автомобільним транспортом, державні номери АС9453HI/AC5516XF за маршрутом м.Хелм (Польща) - п/п Ягодин (Україна) - м. Одеса (Україна).
Таким чином, витрати на транспортування до пункту призначення - м. Хелм (Польща) за умовами контракту вже включені у вартість товару та не можуть входити до складових митної вартості цього товару, а транспортування товару здійснювалось перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі укладеного договору на перевезення вантажу автомобільним транспортом № БАІ-2 від 24.09.2024 з експедитором ТОВ «Інтер Транс Лоджістікс», який надавав транспортно-експедиційні послуги позивачу згідно із договором про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 № 21072023-01.
Вартість послуг з транспортування товару по маршруту м.Хелм (Польща) - п/п Ягодин (Україна) визначена експедитором в сумі 12 776,49 грн, про що складено рахунок на оплату № 2100 від 25.09.2024 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 21.07.2023 №21072023-01 та довідку від 25.09.2024№ 3906/1 про вартість міжнародного перевезення вантажу, яка включена позивачем до митної вартості товару.
Отже, таку складову митної вартості, як витрати на транспортування, було повністю підтверджено наданими позивачем митному органу документами, які не містять жодних розбіжностей.
Посилання Митниці на відсутність в рахунку на оплату № 2100 від 25.09.2024 умов поставки є безпідставними, так як умови поставки визначені контрактом №9 від 01.05.2024 та інвойсом №24НВ від 27.08.2024 і не можуть бути змінені у взаємовідносинах між позивачем як покупцем товару та експедитором чи перевізником.
З урахуванням викладеного суд уважає, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи, - є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи та пояснення, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.
Також слід зауважити, що як вбачається з матеріалів справи та спірного рішення, ще однією підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів послугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості. 
Однак, формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості.
У постанові від 25.02.2020 року (справа №260/718/19) Верховний Суд дійшов висновку, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР, є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Верховний Суд у цій справі зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Отже, відомості з інформаційних систем фіскальних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару.
При цьому, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Таку правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 року (справа №805/2713/16-а).
Крім того, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України, митний орган за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті.
При цьому, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598).
Отже, з системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Необхідно зауважити, що імпортований позивачем товар має свої особливості, в частині своїх характеристик, які впливають безпосередньо на ціну товару, а саме щодо виробника, матеріалу товару і його якості і таке інше.
Водночас, відповідач зазначає, що вартість увезеного позивачем товару визначена на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: товар №1 – 10,93 дол.США/пар. (МД від № 28.03.2024 № UA209170/2024/25605), ніж заявлено 6,138 дол.США/пару; товар № 2 – 7,68 дол.США/пар. (МД від 24.03.2024 № UA100440/2024/314130), ніж заявлено 5,949 дол.США/пару; товар № 3 – 7,554 дол.США/пар. (МД від від 20.03.2024 № UA100440/2023/313945), ніж заявлено 5,949 дол.США/пару; товар № 4 – 8,26 дол.США/пар. (МД від 12.03.2024 № UA205150/2024/004186), ніж заявлено 6,154 дол.США/пару.
Слід зазначити, що відповідач не надав до суду документів, які були подані разом із зазначеної у рішенні митної декларації, а також не зазначив у рішенні жодного порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості.
Оскаржене рішення про коригування митної вартості не містить відомостей про увезений за згаданою митною декларацією товар, митну вартість якого раніше було визначено (визнано). 
Таким чином, висновки митного органу, що митна вартість таких товарів є застосовною до товару, які увозив позивач – не є повністю достовірними і обґрунтованими.
Належних аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених декларантом розрахунків митної вартості товару за ціною договору, відповідачем у рішенні про коригування митної вартості ввезених товарів не наведено.
Водночас, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, відповідач послався лише на зовнішнє джерело, не навівши порівняння характеристик товару, що розмитнювалися, та інших товарів, ціна яких взята за основу при визначенні митної вартості товару, ввезеного позивачем.
Таким чином, митний орган у рішеннях про коригування митної вартості не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі та які складові вплинули на формування саме такої вартості, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.
На підставі викладеного, суд вважає що у відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані підстави для коригування митної вартості товарів, поданих позивачем для митного оформлення.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UА500020/2024/000168/2 від 27.09.2024 є протиправним, позаяк воно необґрунтоване, а тому позовні вимоги щодо їх скасування є такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статей 139, 143 КАС України та з урахуванням понесених позивачем витрат із сплати судового збору в сумі 5 221,29 грн згідно із платіжним документом № 2201 від 15.01.2025.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товару №UA500020/2024/000168/2 від 27.09.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Івана та Юрія Лип, буд.21 А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ 44005631) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛЛІ» (65026, Одеська обл., місто Одеса, пл.Грецька, будинок 1, офіс 201-Б ЄДРПОУ 44601800) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 221 (п`ять тисяч двісті двадцять одна) грн 29 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний