Справа № 141/1009/25
Провадження № 2/141/54/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року      с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Демченко І.В.,
при секретарі судового засідання Бондаренко Н.М., за участю 
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 141/1009/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчий комітет Тетіївської міської ради про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулась до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у її шлюбі з відповідачем, який був розірваний 29.11.2019, народились дочка ОСОБА_4 і син ОСОБА_3 . Відповідач не виконує жодного з покладених законом на батька обов`язків щодо своїх дітей, не спілкується з ними, у вихованні дітей участі не бере, не допомагає матеріально, зокрема, має борг за аліментами майже 200 тис. грн, не проявляє заінтересованості в подальшій долі дітей, не цікавиться їх станом здоров`я, не турбується про фізичний і духовний розвиток. 
Ухвалою від 22.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального провадження, призначено підготовче судове засідання, зобов`язано Виконавчий комітет Тетіївської міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.
Ухвалою від 19.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 
В судовому засіданні позивач наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав і пояснила, що з моменту розірвання шлюбу у 2019 році відповідач з дітьми не спілкується і бажання спілкуватись не виявляє, взагалі не цікавиться їхнім життям, надавати матеріальну допомогу не бажає, на сьогоднішній день борг за аліментами перевищує 200 тис. грн. До розлучення відповідач також не приділяв належної уваги старшій дитині (молодша на той час ще не народилась), його майже постійно не було дома. Коли після розлучення відповідач їй телефонував кілька разів, то не для того, щоб поцікавитись, як діти, чи поспілкуватись з ними, а щоб висловити своє обурення тим, що в нього з картки зняли гроші на аліменти. Де відповідач живе, позивач не знає, і він їй цього не повідомляє. Коли виникають якісь питання щодо дітей, де необхідно отримати згоду від батька, їй доводиться довго його розшукувати, у тому числі через його родичів, а за надання згоди він вимагає від позивачки грошей. Молодша дитина з народження має захворювання, що потребує періодичних обстеження і госпіталізації, що потребує згоди батька, дитині оформлена інвалідність, відповідача це не цікавить, жодної допомоги він не надає. Діти батька не знають і не пам`ятають. Впевнена, що, з огляду на ставлення відповідача до дітей, збереження ним батьківських прав не в інтересах дітей, а може лише нашкодити.
Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. 
Відповідач в жодне з судових засідань не з`явився, направлені на адресу останнього відомого його місця проживання поштові відправлення з копією позовної заяви з доданими матеріалами, ухвалою суду та судовими повістками повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач також викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов, інших заяв та клопотань не подав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчого комітету Тетіївської міської ради в судові засідання не з`явився. На виконання ухвали суду від 22.01.2026 третя особа надала суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських справ відповідача в цій справі.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, з`ясувавши думку учасників справи, а також з урахуванням конкретних обставин справи, наявності доказів своєчасного та належного повідомлення учасників справи про час, день та місце розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 в м. Тетіїв Тетіївського району Київської області, про що 01 жовтня 2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 176. ЇЇ батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 у м. Тетіїв Тетіївського району Київської області, про що 24 грудня 2019 року зроблено відповідний актовий запис за № 204. його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
29 листопада 2019 року рішенням Тетіївського районного суду Київської області у справі № 940/1463/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 29.09.2015, розірвано.
Згідно з витягами з реєстру територіальної громади від 13.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають у АДРЕСА_1 .
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 29.11.2019 у справі № 940/1464/19 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто щомісячно, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 25.08.2020 у справі № 940/334/20 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто щомісячно, аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним Липовецьким відділом державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області, станом на листопад 2025 р. заборгованість відповідача за аліментами становить 190334,34 грн.
З довідки № 54, виданої Тетіївським закладом дошкільної освіти «Сонечко» 26.11.2025, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відвідує цей заклад з 30.10.2024 по цей час, батько у вихованні дитини участі не бере.
Тетіївським ліцеєм № 1 Білоцерківського району Київської області 04.12.2025 видана характеристика учениці 4-а класу ОСОБА_6 , в якій повідомляється, що ОСОБА_7 зарекомендувала себе як старанна та працелюбна дитина, дружня і добра, по товариськи відноситься до усіх дітей у класі, вміє оцінити ситуацію та знайти правильний вихід з неї. Мати, ОСОБА_8 , бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в Інтернеті та інформаційну гігієну, забезпечує належний рівень навчання дитини. Під час дистанційного навчання забезпечує дівчинку усіма необхідними засобами та контролює. Батько, ОСОБА_9 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв'язок не виходив, на батьківські збори жодного разу не з`являвся.
Допитана в якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що вона є хрещеною матір`ю ОСОБА_11 , тому часто навідує дитину і спілкується з його матір`ю. Батька дітей вона не бачила вже багато років, з часу розлучення. З дітьми він не спілкується, їх вихованням не займається, нічим не допомагає.
Допитана в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона постійно спілкується з родиною – ОСОБА_8 і її дітьми, оскільки її чоловік є хрещеним одного з дітей, тому вона знає, що батько дітей з дітьми не бачиться, їх вихованням не займається, матеріально не допомагає.
Виконавчим комітетом Тетіївської міської ради 16 лютого 2026 року рішенням № 59 затверджено висновок щодо розв`язання спору про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, яким орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначений висновок обґрунтований таким:
Згідно акту обстеження умов проживання сімї ОСОБА_1 , складеного 04.02.2026 спеціалістами Служби в справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради встановлено, що умови проживання задовільні, для дітей створені необхідні базові умови для повноцінного проживання, виховання, відпочинку та розвитку. Місце проживання (перебування) батька дітей, ОСОБА_3 , невідоме.
Згідно листів Служби у справах дітей Оратівської селищної ради від 06.02.2025 № 80/01-29 та Новоживотівського старостинського округу від 05.02.2026 № 31/02.00.2-12, ОСОБА_3 а території округу не зареєстрований і не проживає Знятий з реєстрації 21.02.2025 в с.Якимівка. Згідно довідок КПНП «Оратівська лікарня планового лікування» від 04.02.2026 № 13 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2015 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
Будучи опитаною під час засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті, яке відбулось 11.02.2026, мати дітей ОСОБА_1 , членам Комісії пояснила, що бажає позбавити біологічного батька дітей батьківських прав, оскільки він практично від дня народження дітей і після їх розлучення з дітьми взагалі стосунків не підтримує, не спілкується, не цікавиться їх життям та розвитком, матеріально не допомагає, аліментів не сплачує. Постійно виникають проблеми з отриманням з його боку будь-яких дозволів, що стосуються прописки-виписки дітей, їх медичного обстеження, якого діти щорічно потребують у зв`язку з хворобами, дозволу виїхати з дітьми за кордон, тощо. Також з її слів, коли батько дітей дізнався від його родичів про те, що вона має намір позбавити його батьківських прав, сам зателефонував їй і почав вимагати від неї кошти за надання згоди щодо відмови від дітей. Прийняття позитивного рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав надасть їй змогу безперешкодно і без зайвого клопоту вирішувати питання, що стосуються інтересів дітей і не потребуватиме для цього його згоди.
З огляду на свідоме нехтування ОСОБА_3 батьківськими обов`язками члени комісії одноголосно підтримали пропозицію рекомендувати органу опіки та піклування затвердити висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
Опитані в судовому засіданні діти ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повідомили, що батька вони не пам`ятають, нічого про нього не знають. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, позивача, дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , свідків, суд приходить до наступних висновків:
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці ст.12 Закону).
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з пунктами 15,16 зазначеної постанови позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом.
Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї (ст.9 Конвенції про права дитини).
Відповідно до практики ЄСПЛ, зокрема викладеної у справі "М.С. проти України" від 11.07.2017 року, при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16.07.2015 року у справі "Мамчур проти України").
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Дослідженими при розгляді справи доказами встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на протязі багатьох років, практично з народження дітей, не виконує свої батьківські обов`язки: не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям та розвитком, не бере участі у задоволенні їх потреб, не проявляє батьківської турботи. За свідченнями позивача, відповідач, навпаки, батьківськими правами зловживає, намагаючись отримати матеріальну вигоду. Доказів на спростування цього відповідачем не подано.
Місцезнаходження відповідача невідоме, що створює для позивача додаткові труднощі у вирішенні питань, які стосуються дітей. Поведінка відповідача щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків є свідомою та послідовною і призвела до того, що жодних родинних зв`язків між ним та дітьми не існує, для дітей відповідач є чужою людиною, про яку вони нічого не знають. Тривалість та характер такої поведінки вказують на відсутність підстав вважати, що вона може змінитись.
За цих обставин суд вважає доведеним наявність підстав, передбачених законом, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей, а також, що саме позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати найкращим інтересам дітей. 
Згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. 
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164-166 СК України, ст.ст. 4, 12, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Повний текст рішення суду складено 23.04.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Демченко