ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026  м.Дніпро Справа № 908/2161/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джепи Ю.А. (доповідач) 
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Рибалки Г.Д.,

представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі №908/2161/25 (суддя Лєскіна І.Є.), повний текст складено 03.02.2026,
за позовом: Приватного підприємства “Геостимул” (70431, с. Лежине, Запорізький район, Запорізька область, вул. Садова, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 36194289)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Кайрос Агроінвест” (70432, с.Степне, Запорізький район, Запорізька область, вул. Нагорна, 12, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 44956132)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області (70432, Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Травнева, 50, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 05383342)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 39820689)
про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі №908/2161/25 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Кайрос Агроінвест” (вх. №388/08-08/26 від 07.01.2026) та Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вх. № 405/08-08/26 від 08.01.2026) про призначення у справі №908/2161/25 судової земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м.Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 801). Витрати по проведенню судової земельно-технічної експертизи покладено на відповідача та зобов`язано відповідача сплатити рахунок на оплату проведення даної експертизи протягом п`яти банківських днів після його отримання.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області та просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі №908/2161/25 в частині визначення судом учасника справи, на якого покладено витрати по проведенню експертизи - змінити, витрати по проведенню земельно-технічної експертизи у справі № 908/2161/25 покласти на Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області, в іншій частині ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі № 908/2161/25 - залишити без змін.
Скаржник зазначає, що витрати на проведення експертизи є складовою судових витрат відповідно до процесуального закону. За правилами статті 129 ГПК України такі витрати розподіляються між сторонами залежно від результату розгляду справи, а також передбачено, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, може нести судові витрати з подальшим їх відшкодуванням. Отже, закон не виключає можливості покладення витрат на третю особу, зокрема на оплату експертизи, і визначає механізм їх компенсації залежно від позиції цієї особи у справі.
Правомірність покладення судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на позивача або відповідача підтверджується судовою практикою, зокрема постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2025 у справі № 910/2546/22 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.08.2018 у справі № 910/23235/17.
Крім того, саме Степненська сільська рада ініціювала призначення експертизи та зацікавлена у її проведенні, оскільки спір стосується земель комунальної власності, тому вважає за доцільне здійснювати оплату експертизи за рахунок власних бюджетних коштів для забезпечення контролю за її проведенням та об`єктивного з`ясування обставин справи.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків іншими учасниками справи не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

14.07.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Геостимул» (вх. №2353/08-07/24) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайрос Агроінвест» про витребування з його тимчасового володіння земельних ділянок з кадастровими номерами 2322188600:03:001:0567 площею 21,9999 га та 2322188600:02:001:0355 площею 6,5000 га.
Обґрунтовуючи подану позовну заяву, ПП «Геостимул» зазначає про порушення його права як належного користувача земельними ділянками з кадастровими номерами 2322188600:03:001:0567 площею 21,9999 га та 2322188600:02:001:0355 площею 6,5000 га у зв`язку з проведенням реєстрації у межах даних земельних ділянок земельних ділянок з кадастровими номерами 2322188600:03:001:3559 площею 21,9999 га та 2322188600:05:001:0077 площею 6,5000га.
Судом першої інстанції залучено Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, та Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Товариством з обмеженою відповідальністю “Кайрос Агроінвест” (відповідачем) у системі «Електронний суд» 07.01.2026 подано клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Від Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача) 07.01.2026 також надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі №908/2161/25 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Кайрос Агроінвест” (вх. №388/08-08/26 від 07.01.2026) та Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області (вх. № 405/08-08/26 від 08.01.2026) про призначення у справі №908/2161/25 судової земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м.Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 801). Витрати по проведенню судової земельно-технічної експертизи покладено на відповідача та зобов`язано відповідача сплатити рахунок на оплату проведення даної експертизи протягом п`яти банківських днів після його отримання.
Суд першої інстанції призначив судову земельно-технічну експертизу з огляду на те, що для встановлення обставин, які мають істотне значення для справи, а саме факту можливого накладання спірних земельних ділянок, необхідні спеціальні знання у сфері землеустрою, без яких з`ясування цих обставин є неможливим, при цьому жодною зі сторін не надано відповідних експертних висновків. Суд також врахував, що учасники справи погодились із необхідністю проведення експертизи та запропонували питання для її вирішення. Ці питання суд в оскаржуваній ухвалі визначив як такі, з яких має бути проведена експертиза. Визначаючи експертну установу, суд виходив із відсутності узгодженої позиції сторін, необхідності забезпечення об`єктивності дослідження, а також територіальної наближеності установи до місця розгляду справи, у зв`язку з чим доручив проведення експертизи Дніпропетровському НДІ судових експертиз.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції Степненською сільською радою Запорізького району Запорізької області оскаржується в частині визначення судом учасника справи, на якого покладено витрати по проведенню експертизи, а тому з огляду на норми частини першої статті 269 ГПК України судом апеляційної інстанції переглядається в цій частині.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
З аналізу статтей 99 та 100 Господарського процесуального кодексу України не вбачається наявної імперативної норми щодо визначення судом того, на кого у відповідній ухвалі суду повинні бути покладені витрати з оплати судової експертизи у разі подання декількох заяв про її призначення декількома учасниками провадження та задоволення їх судом.
Скаржником не доведено, які саме норми процесуального права порушив суд першої інстанції, дійшовши висновку про покладення витрат на проведення експертизи на відповідача, яким, як й скаржником, було подано клопотання про проведення судової експертизи, що задоволено судом.
Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що клопотання про призначення експертизи було заявлено, зокрема, і відповідачем, що відповідає загальним засадам покладення попередніх витрат на ініціатора відповідної процесуальної дії.
Посилання апелянта на положення ч. 13 ст. 129 ГПК України відхиляються колегією суддів, оскільки вказана норма регулює питання компенсації вже понесених судових витрат третьої особи без самостійних вимог за результатами розгляду справи, а не їх попереднього покладення чи авансування.
Доводи апелянта щодо необхідності оплати експертизи за рахунок бюджетних коштів органу місцевого самоврядування з метою контролю за її проведенням не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегією суддів враховано, що скаржник також не був позбавлений права самостійно замовити відповідне експертне дослідження поза межами судового провадження із здійсненням відповідної оплати з метою здійснення контролю за відповідними обставинами, про необхідність якого апелянт зазначає в апеляційній скарзі.
Згідно з ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами у справі є позивач і відповідач, тоді як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має стосовно предмета спору непрямий юридичний інтерес, оскільки не є суб`єктом спірного матеріального правовідношення, перебуває з однією із сторін процесу в таких матеріальних правовідносинах, які лише можуть змінитися в результаті ухваленого рішення суду в спорі між сторонами.
Скаржник - Степненська сільська рада Запорізького району Запорізької області не є стороною у справі. Вона залучена господарським судом до участі в справі у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Відповідно, висновок суду про покладення обов`язку з авансування судових витрат, у тому числі витрат на проведення експертизи, саме на сторону (відповідача) не суперечить чинному процесуальному законодавству.
Аналіз постанов Верховного Суду, на які посилається апелянт, свідчить, що вони не формують єдиного безумовного правила щодо покладення витрат третьої особи на позивача або відповідача, а застосовуються залежно від конкретних обставин справи.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2025 у справі № 910/2546/22 підтверджено можливість компенсації витрат третьої особи за рахунок сторін спору за умови доведеності їх реальності, обґрунтованості та співмірності при розгляді справи по суті, тоді як у постанові КГС ВС від 30.08.2018 у справі № 910/23235/17 відмовлено у відшкодуванні витрат третьої особи через закриття провадження та відсутність підстав для їх розподілу.
Отже, висновок суду першої інстанції про покладення витрат на відповідача відповідає вимогам процесуального закону, а наведені апелянтом доводи цього не спростовують, а тому не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального Кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Запорізької області - такою, що підлягає залишенню без змін.

7. Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - Степненську сільську раду Запорізького району Запорізької області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі №908/2161/25 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.01.2026 у справі №908/2161/25 - залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право, порядок та строк оскарження встановлений статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено та підписано 03.04.2026.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: Ю.В. Фещенко

С.В. Мартинюк