П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/2136/25	

Категорія: 112010201 Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту:17.02.2026р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року по справі №400/2136/25 позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Миколаївській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Закон №2262-ХІІ), згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від 26 червня 2020 року №12/4024, з врахуванням підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно ч.4 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі – Закон №3551-ХІІ) та з врахуванням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень згідно абз.3 ст. 1 Закону України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни" від 16 березня 2004 року №1603-IV (далі – Закон №1603-IV), з обмеженням максимального розміру пенсії максимальним розміром.
Зобов`язано ГУПФ України в Миколаївській області провести з 01 лютого 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплачувати йому пенсію з 01 лютого 2016 року у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, відповідно до довідки МОВК від 26 червня 2020 року №12/4024, з врахуванням підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно ч.4 ст. 12 Закону №3551-XII та з врахуванням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень згідно абз.3 ст. 1 Закону №1603-IV, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року набрало законної сили 30 жовтня 2025 року.
На виконання вказаного рішення 10 грудня 2025 року судом видано виконавчий лист по справі.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року суд зобов`язав ГУПФ України в Миколаївській області подати у місячний строк до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25.
04 лютого 2026 року від ГУПФ України в Миколаївській області надійшов звіт про виконання рішення, відповідно до якого:
Головним управлінням на виконання рішення суду від 17 липня 2025 року здійснено перерахунок розміру пенсії відповідно до покладених судом зобов`язань.
Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року склав – 17 533,50 грн.
Загальна сума доплати пенсії, що виникла на виконання рішення суду від 17 липня 2025 року по справі №400/2136/25 склала 120 440,50 грн.
Щодо виплати нарахованих сум на виконання рішень суду, відповідач зазначив, що 14 липня 2025 року постановою Кабінету Міністрів України №821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі – Порядок №821). Порядком № 821 визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування).
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року прийнято звіт ГУПФ України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскільки боржник – ГУПФ України в Миколаївській області протягом 117 днів (03 місяці 25 днів) згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25 непроводить з 01 лютого 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 та невиплачує йому пенсію з 01 лютого 2016 року у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, відповідно до довідки МОВК від 26 червня 2020 року №12/4024, з врахуванням підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно ч.4 ст. 12 Закону №3551-XII та з врахуванням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття у розмірі 40 гривень згідно абз.3 ст. 1 Закону №1603-IV, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, і така поведінка ГУПФ України в Миколаївській області є протиправною, а тому є необхідність встановити боржнику – ГУПФ України в Миколаївській області новий строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач добровільно здійснив перерахунок та виплату пенсії позивача на виконання рішення суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25. Враховуючи встановлені судом обставини, відсутні підстави вважати, що відповідач не виконує рішення суду. Рішення суду виконується з дотриманням чинного законодавства та в межах бюджетних асигнувань.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно ч.ч.2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Невиконання рішення суду на протязі тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд, що є порушенням Конвенції по правам людини.
Процесуальне законодавство визначає наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Тобто КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання рішення суду від 17 липня 2025 року здійснено перерахунок розміру пенсії відповідно до покладених судом зобов`язань (докази надаємо). Після перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року склав – 17 533,50 грн. Загальна сума доплати пенсії, що виникла на виконання рішення суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25 склала 120 440,50 грн.
Водночас, в частині виплати заборгованості за наслідком такого перерахунку з є невиконаним.
Колегія суддів зазначає, що згідно ч.ч. 1-5 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Відповідно ч.11 ст. 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Зважаючи на обставини даної справи, колегія суддів доходить висновку про необхідність прийняття звіту та наявність підстав для установлення нового строку для подання звіту відповідно до ч.3 ст. 382-1 КАС України, оскільки в частині виплати заборгованості за наслідком такого перерахунку є невиконаним.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення спірного питання, з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про прийняття звіту про виконання судового рішення в справі №400/2136/25, із прийняттям нового рішення про прийняття звіту (в тій частині судового рішення яка виконана) і встановлення нового строку для подання до суду звіту про виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, 382 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року про прийняття звіту щодо виконання судового рішення в адміністративній справі №400/2136/25 – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк для подання до суду першої інстанції звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №400/2136/25 терміном 30 (тридцять) календарних днів з дня отримання цієї ухвали.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.