Справа № 216/8884/25
провадження 2/216/1614/26

РІШЕННЯ
іменем України

03 квітня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Шакули Є.О.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від заробітку,-

встановив:

Позивач звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є піклувальником над неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. На підставі рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 17.09.2025 дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дітей померла, а батька на підставі рішення суду позбавлено батьківських прав, щодо дітей. Батько дітей ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, є фізично здоровою, працездатною людиною, на утриманні інших осіб не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. 
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 13.04.2010, серії НОМЕР_2 від 19.04.2011 батьком дітей записаний відповідач, а матір`ю ОСОБА_7 .
Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується Актом про проживання від 15.09.2025, складеного зі слів сусідів та засвідченим головою квартального комітету №53 виконкому Центрально-Міської районної у місті ради. 
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2025 позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно його дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набрало законної сили 18.08.2025.
Також, під час розгляду справи про позбавлення батьківських прав судом встановлено, що мати дітей, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18.02.2025.
Рішенням виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №574 від 17.09.2025 дітям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
На підставі рішення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №635 від 15.10.2025 позитвача ОСОБА_1 призначено піклувальником на неповнолітніми дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
При цьому, згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною 3 ст. 181, ст. 182 СК України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
В пункті 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частинами 1 та 2 ст. 27 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Мати неповнолітніх дітей померла, а батько ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей, хоча має таку можливість, є фізично здоровою людиною, на утриманні інших непрацездатних осіб не має. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини судом не встановлено.
Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує відносно своїх неповнолітніх дітей, передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з їх утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя, тому позовні вимоги про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 180-182, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 200, 263-265, 274, 354-355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частці від заробітку - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 04.12.2025 до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі, у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 копійок).
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя         Р.О.КУЗНЕЦОВ