ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 918/545/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н.М. - головуючий, Вронська Г.О., Кондратова І.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. - головуючий, Тимошенко О.М., Юрчук М.І.
від 19.11.2025 

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса", ОСОБА_2 , ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості в сумі 1 268 631,64 грн.

1. Історія справи

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України " в особі філії Рівненського обласного управління Акціонерного товариства "Ощадбанк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Димне м`ясо від Тараса", до відповідача - 2 ОСОБА_2 , до відповідача - 3 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1 268 631,64 грн, з яких 999 994,98 грн основний борг, 242 353,39 грн борг за процентами, 26 283,27 грн борг за комісією, у зв`язку з порушенням умов Договору кредитної лінії № 426 від 25.04.2022 та договорів поруки.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25 позовні вимоги задоволено. 

Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 .

2. Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі № 918/545/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25 залишено без руху. Зобов`язано ОСОБА_1 протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені недоліки апеляційної скарги та подати до суду докази доплати 26 214,21 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалою від 19.11.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25, у зв`язку з не доведенням заявником наявності виняткових обставин, передбачених частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", та повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25 відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у встановлений судом строк скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

Не погоджуючись з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2025 у даній справі ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції порушив статті 55, 129 Конституції України, статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також статті 2, 11, 17, 119, 254 Господарського процесуального кодексу України.

Так, скаржник зазначає, що подаючи клопотання про зменшення розміру судового збору, він вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що, очевидно, надає йому підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та повернення апеляційної скарги є невиправданим. Реалізація скаржником процесуального права на подання відповідного клопотання не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення апеляційної скарги, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

4. Позиція Верховного Суду

Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання обґрунтованості повернення скаржнику апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, зважаючи на невиконання скаржником вимог ухвали апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху, у зв`язку з несплатою останнім судового збору та заявлення клопотання про зменшення розміру судового збору. 

Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, Суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (надалі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ), розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, неодноразово зазначав, що стаття 6 Конвенції містить не лише детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступу до суду. 

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Статтею 254 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, в частині 3 передбачено додання до апеляційної скарги доказів сплати судового збору. 

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень частин 2, 6 статті 260 цього Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Законодавством України однією з умов розгляду справи судом визначено сплату судового збору у розмірі та у випадках, визначених законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За змістом частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, у тому числі, за подання до суду позовної заяви, апеляційної і касаційної скарг на судові рішення. 

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 13.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 у справі № 918/545/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 у справі № 918/545/25 залишено без руху, та зобов`язано ОСОБА_1 протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені недоліки апеляційної скарги та подати до суду докази доплати 26 214,21 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Зазначена ухвала суду апеляційної інстанції отримана скаржником 07.11.2025, та, відповідно, строк наданий ухвалою суду для усунення недоліків апеляційної скарги спливав 17.11.2025.

14 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав клопотання про зменшення судового збору, яке надійшло до суду апеляційної інстанції 17.11.2025. У вказаному клопотанні скаржник просив зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги у справі до 7 000,00 грн.

Ухвалою від 19.11.2025 апеляційний господарський суд розглянув по суті клопотання скаржника про зменшення розміру судового збору, відмовив у задоволенні цього клопотання за недостатністю доказів, та повернув апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору.

З наведеного вбачається, що суд апеляційної інстанції одночасно постановив ухвалу про відмову скаржнику в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та повернення апеляційної скарги. 

Внаслідок цього скаржник був позбавлений можливості дізнатись про те, що йому відмовили у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору.

Так, подаючи клопотання про зменшення розміру судового збору (з огляду на дату його подачі - 14.11.2025 згідно з штемпелем на поштовому конверті, а також кінцевий строк для усунення недоліків), скаржник мав сподівання очікувати щонайменше на розгляд судом його клопотання з ухваленням відповідного рішення, що, очевидно, надавало б йому підстави або не сплачувати судовий збір або винайти механізми та способи для його сплати в межах строків, встановлених судом в ухвалі від 30.10.2025 для усунення недоліків, а тому одночасна відмова у задоволенні клопотання і повернення апеляційної скарги є невиправданими, оскільки в разі відмови у задоволенні клопотання, суд у процесуальний спосіб мав надати можливість сплатити судовий збір.

При цьому Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.10.2023 у справі № 910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

Верховний Суд у постанові від 18.08.2025 у справі № 910/3520/24 зазначив, що одночасна відмова у звільненні від сплати судового збору та повернення апеляційної скарги, не відповідає ряду конституційних засад та основних засад господарського процесу: принципам рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункти 2, 8, 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України); забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункти 1, 8 частини 2 статті 129 Конституції України).

Суд зазначає, що у даному випадку апеляційний господарський суд при розгляді апеляційної скарги, прийнявши рішення про відмову у зменшенні розміру судового збору, мав постановити відповідну ухвалу, направити її скаржнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору. (Необхідність дотримання такого процесуального порядку зазначено у постановах Верховного Суду від 08.03.2024 у справі № 910/14313/23, від 19.09.2024 у справі № 910/2437/21 (910/11343/23), від 24.09.2024 у справі № 917/814/16(910/15748/20), від 12.05.2025 у справі № 910/14968/22 (910/6426/24), від 18.08.2025 у справі № 910/3520/24, та в ухвалах Верховного Суду від 18.12.2025 у справі № 925/1065/24, від 02.02.2026 у справі № 924/182/25, від 10.02.2026 у справі № 918/972/24 тощо).

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику через те, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, отримали підтвердження під час касаційного провадження, спростовують висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частина 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю і передати справу для продовження розгляду.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм процесуального права (стаття 310 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження, у розумінні § 2 Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Судові витрати

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.11.2025 у справі № 918/545/25 скасувати.

3. Справу № 918/545/25 направити до Північно-західного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді Г.О. Вронська

І.Д. Кондратова