Справа №466/6377/21 Головуючий у 1 інстанції:Білінська Г.Б.
Провадження №22-з/811/9/26 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовізаяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення понесених судових витрат у справі за позовом  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном, - 
в с т а н о в и л а :
рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 27 грудня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном – відмовлено.
Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_2 – задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2024 року – скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном – задоволено частково.
Рішення Брюховицької селищної ради №264 від 28.02.2017 року в частині п.п.1.3 та 1.4 – визнано протиправним і скасовано.
Державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, площею 0,049 га, кадастровий номер 4610166300:09:002:0299 для індивідуального садівництва – скасовано.
Державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 0,0161 га, кадастровий номер 4610166300:09:002:0440 для індивідуального садівництва – скасовано.
Зобов`язано ОСОБА_7 та ОСОБА_6 усунути ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , перешкоди в користуванні їх майном шляхом:
- відновлення доступу до належної позивачам частини будинку та зовнішньої сторони стіни будинку АДРЕСА_1 (зі сторони кімнати площею 13,3 кв.м. позначена в технічному паспорті від 01.09.2006 р. як 2-3);
- демонтажу за власний рахунок металевої огорожі, яка встановлена ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зі сторони належної позивачам частини будинку та зовнішньої сторони стіни будинку АДРЕСА_1 (зі сторони кімнати площею 13,3 кв.м. позначена в технічному паспорті від 01.09.2006 р. як 2-3);
- демонтажу за власний рахунок металевої огорожі та колючого дроту, які встановлені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та які унеможливлюють користування позивачами сараєм;
- переобладнання водостоку з прибудованої до квартири АДРЕСА_2 кухні за власний рахунок.
В задоволенні решти позову – відмовлено.
27 січня 2026 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява Чліянц Антоніни Арамівни в інтересах ОСОБА_2 про стягнення понесених судових витрат.
В заяві просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із відповідачів солідарно на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 16080 гривень.
В обґрунтування заяви зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Так, у позовній заяві позивачі вказали суму судових витрат у розмірі: судового збору 3632 гривні, за експертне дослідження 7000 гривень, які оплатила позивачка ОСОБА_2 . Також, ОСОБА_2 було сплачено 5448 судового збору за апеляційний розгляд справи. 
Також, 27 січня 2026 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява Чліянц Антоніни Арамівни в інтересах ОСОБА_3 про стягнення понесених судових витрат.
В заяві просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із відповідачів солідарно на користь  ОСОБА_3 судові витрати у сумі 32181 гривень 68 коп.
В обґрунтування заяви зазначає, що постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Так, у позовній заяві позивачі вказали суму судових витрат у розмірі: судового збору 3632 гривні, за експертне дослідження 7000 гривень, які оплатила позивачка ОСОБА_2 . Також, ОСОБА_2 було сплачено 5448 судового збору за апеляційний розгляд справи. Крім експертного інженерно-технічного дослідження від 10 липня 2020 року по справі за клопотанням позивачів було проведено судово-почеркознавчу експертизу за яку позивач ОСОБА_3 поніс витрати у сумі 26733,68 грн. Також, ОСОБА_3 було сплачено за апеляційний розгляд судовий збір у розмірі 5448 грн.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
З матеріалів справи вбачається, що в постанові Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року, постановленій у даній справі, судом не було вирішено питання судових витрат. 
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що постановою Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_2 – задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2024 року – скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном – задоволено частково, рішення Брюховицької селищної ради №264 від 28.02.2017 року в частині п.п.1.3 та 1.4 – визнано протиправним і скасовано, державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, площею 0,049 га, кадастровий номер 4610166300:09:002:0299 для індивідуального садівництва – скасовано, державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 0,0161 га, кадастровий номер 4610166300:09:002:0440 для індивідуального садівництва – скасовано, зобов`язано ОСОБА_7 та ОСОБА_6 усунути ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , перешкоди в користуванні їх майном шляхом: - відновлення доступу до належної позивачам частини будинку та зовнішньої сторони стіни будинку АДРЕСА_1 (зі сторони кімнати площею 13,3 кв.м. позначена в технічному паспорті від 01.09.2006 р. як 2-3); - демонтажу за власний рахунок металевої огорожі, яка встановлена ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зі сторони належної позивачам частини будинку та зовнішньої сторони стіни будинку АДРЕСА_1 (зі сторони кімнати площею 13,3 кв.м. позначена в технічному паспорті від 01.09.2006 р. як 2-3); - демонтажу за власний рахунок металевої огорожі та колючого дроту, які встановлені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та які унеможливлюють користування позивачами сараєм; - переобладнання водостоку з прибудованої до квартири АДРЕСА_2 кухні за власний рахунок, а в задоволенні решти позову відмовлено, – колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання стягнення судових витрат, чим частково задоволити заяви  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулись в суд із позовом до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном, в якому просили:
- визнати протиправним і скасувати в частині п.п.1.3 та 1.4 рішення Брюховицької селищної ради №264 від 28.02.2017 року;
- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, площею 0,049 га, кадастровий номер 4610166300:09:002:0299 для індивідуального садівництва;
- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 0,0161 га, кадастровий номер 4610166300:09:002:0440 для індивідуального садівництва;
- зобов`язати відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 усунути ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , перешкоди в користуванні майном шляхом:
?відновлення доступу до належної позивачам частини будинку та зовнішньої сторони стіни будинку АДРЕСА_1 (зі сторони кімнати площею 13,3 кв.м. позначена в технічному паспорті від 01.09.2006 р. як 2-3);
?демонтажу за власний рахунок металевої огорожі, яка встановлена ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зі сторони належної позивачам частини будинку та зовнішньої сторони стіни будинку АДРЕСА_1 (зі сторони кімнати площею 13,3 кв.м. позначена в технічному паспорті від 01.09.2006 р. як 2-3);
?демонтажу за власний рахунок металевої огорожі та колючого дроту, які встановлені ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та які унеможливлюють користування позивачами сараєм;
?переобладнання водостоку з прибудованої до квартири АДРЕСА_2 кухні за власний рахунок.
Відповідно до пп.1, п 1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання позовної заяви), за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пп.2, п 1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання позовної заяви), за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Окрім того, відповідно до ч.7 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Відтак, за подання позовної заяви кожному позивачу слід було сплатити по 3632 грн. судового збору.
З квитанції №01-1340602/1/С від 01.07.2021 року вбачається, що  ОСОБА_2 сплатила 3632 грн. судового збору за подання позовної заяви (т.1, а.с.3).
Відтак, слід вважати, що  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не подано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку за подання позовної заяви, а також не додано доказів, які б свідчили про їх звільнення від сплати судового збору.
За подання апеляційної скарги на рішення суду відповідно до пп. 6, п 1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання апеляційної скарги), сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відтак, за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27 грудня 2024 року кожному апелянту слід було сплатити по 5448 грн. судового збору.
З квитанції №0.0.4168356141.1 від 03.02.2025 року вбачається, що  ОСОБА_3 сплатив 5448 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (т.3, а.с.53).
З квитанції №0.0.4181607198.1 від 10.02.2025 року вбачається, що  ОСОБА_2 сплатив 5448 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (т.3, а.с.53).
Відтак, що стосується заяв в частині стягнення судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року, позов  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в частині заявлених позовних вимог до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради задоволено на 25%, в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_6 на 37,50%, а в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_7 на 37,50%.
Відтак, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 908 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції; з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 1362 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції; з  ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 1362 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Також, враховуючи те, що  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не подано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку за подання позовної заяви, слід пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з Львівської міської ради в дохід держави 2724 грн. недоплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції; з  ОСОБА_6 в дохід держави 4086 грн. недоплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції; з  ОСОБА_7 в дохід держави 4086 грн. недоплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
За розгляд справи в суді апеляційної інстанції, слід стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1362 грн.; з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 4086 грн.; з  ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 4086 грн.
Що стосується відшкодування витрат за проведення експертного інженерно-технічного дослідження №9-20Д від 10 липня 2020 року та судово-почеркознавчої експертизи №3679-Е від 16 лютого 2023 року (т.2, а.с.87-93), то колегія суддів зазначає таке.
Згідно правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22, відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.
Як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 20 січня 2026 року, колегія суддів не брала до уваги висновок експертного інженерно-технічного дослідження №9-20Д від 10 липня 2020 року, оскільки: «в такому виключно технічно надано відповіді на питання, які були поставлені перед експертом, враховуючи площі квартир, як загальні площі будинку, хоча такі насправді є окремими об`єктами права власності (квартирами) та сторони не є співвласниками частин будинку».
Відповідно, судом апеляційної інстанції при задоволенні апеляційної скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції та при ухваленні нового рішення, яким позовні вимоги фактично були задоволені повністю не брався до уваги висновок експертного інженерно-технічного дослідження №9-20Д від 10 липня 2020 року, а тому у задоволенні заяви Чліянц Антоніни Арамівни в інтересах ОСОБА_2 в частині стягнення витрат за проведення вказаної експертизи слід відмовити.
Що стосується стягнення витрат понесених ОСОБА_3 за проведення судово-почеркознавчої експертизи №3679-Е від 16 лютого 2023 року, то колегія суддів зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції ухвалою  Шевченківського районного суду м.Львовавід 20 жовтня 2021 року клопотання представниці позивачів – адвокатки Чліянц А.А. про призначення судової почеркознавчої експертизибуло задоволено та призначено у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання протиправними та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод в користуванні майном судову почеркознавчу експертизу. Витрати за проведення експертизи було покладено на позивачів.
16 лютого 2023 року судовим експертом Сех Г.Е. було надано висновок експерта №3679-Е за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи (т.2, а.с.87-93)
З Акту №2 здачі-приймання висновку експерта №3679-Е вбачається, що загальна вартість проведення експертизи становить 34733,68 грн.
З квитанцій №0.0.2844233848.1 від 03 лютого 2023 року та №0.0.2830427647.1 від 22 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 було сплачено разом 26733,68 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи.
Як вбачається з матеріалів справи, судом апеляційної інстанції при частковому задоволенні апеляційної скарги, скасуванні рішення суду першої інстанції та при ухваленні нового рішення, яким позовні вимоги були фактично задоволені повністю, було враховано висновок експерта №3679-Е за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи як доказ під час розгляду справи та ухвалення судового рішення.
Відтак, витрати здійснені позивачем на проведення експертизи є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню.
Відтак, слід стягнути з Львівської міської ради в користь ОСОБА_3 8911,22 грн., з  ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 8911,22 грн.; з  ОСОБА_7 в користь ОСОБА_3 8911,22 грн. витрат понесених в суді першої інстанції на проведеннясудово-почеркознавчої експертизи. В задоволенні решти вимог заяв – відмовити.
Керуючись ст.ст. 270, 258-259 ЦПК України, - 
п о с т а н о в и л а:
заяви Чліянц Антоніни Арамівни в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення понесених судових витрат – задовольнити частково. 
Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 908 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 1362 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 1362 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з Львівської міської ради в дохід держави 2724 грн. недоплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_6 в дохід держави 4086 грн. недоплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_7 в дохід держави 4086 грн. недоплаченого судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_2 1362 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_3 1362 грн.судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 4086 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 4086 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 4086 грн.судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з  ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 4086 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з Львівської міської ради в користь ОСОБА_3 8911,22 грн. витрат понесених в суді першої інстанції на проведеннясудово-почеркознавчої експертизи.
Стягнути з  ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 8911,22 грн. витрат понесених в суді першої інстанції на проведеннясудово-почеркознавчої експертизи.
Стягнути з  ОСОБА_7 в користь ОСОБА_3 8911,22 грн. витрат понесених в суді першої інстанції на проведеннясудово-почеркознавчої експертизи.
В задоволенні решти вимог заяв – відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2026 року.

Судді:    Я.А. Левик

Н.П. Крайник

М.М. Шандра