ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/351/26 Справа № 693/1833/25 Категорія: ч.2 ст.125 КК України	Головуючий у І інстанції ОСОБА_1    Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
секретаря судового засідання ОСОБА_5 
за участі:
прокурора ОСОБА_6 
обвинуваченого ОСОБА_7 
захисника ОСОБА_8 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чорна Кам`янка Маньківського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 29.10.2025 за ч. 1 ст. 162 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Жашківського районного суду Черкаської області, ОСОБА_7 засуджено за те, що він 28.10.2025 близько 22 год., перебуваючи у приміщенні домоволодіння по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень своєму батькові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який для ОСОБА_7 є особою, з якою він перебуває у сімейних відносинах, здійснив поштовх двома руками в ділянку грудної клітини останнього, від чого ОСОБА_10 не втримав рівновагу та впав лівою стороною тіла на підлогу, після чого, ОСОБА_7 завдав ще чотири удари ногами в ділянку обличчя ОСОБА_10 , тим самим спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, посттравматичної гематоми лівої поперекової ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України – умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду, начальник Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України – у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 29.10.2025, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень. В іншій частині вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 08.12.2025 залишити без змін.
Апеляційні вимоги обгрунтував тим, щокримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України ОСОБА_7 , вчинив 28.10.2025, водночас як вбачається зі вступної частини оскаржуваного вироку, обвинувачений був засуджений вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 29.10.2025, таким чином злочин, за який ОСОБА_7 засуджено оскаржуваним вироком, було вчинено до постановлення попереднього вироку (28.10.2025 передує 29.10.202), тому суд першої інстанції мав застосувати положення ч.4 ст.70 КК України та вирішити питання про призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, чого зроблено ним не було, чим суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили проти апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.
Згідно з вимогами ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого.
За змістом ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Призначене ОСОБА_7 покарання за вчинений ним кримінальний проступок зазначеним вище вимогам відповідає, воно є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, місцевий суд, разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, врахував також дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Зокрема, суд урахував, що ОСОБА_7 , вчинив кримінальний проступок, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнав щире каяття, обставиною, яка обтяжує його покарання суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
А тому, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, місцевий суд дійшов правильного висновку, що це буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні остаточного покарання обвинуваченому, заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за оскаржуваним вироком залишив поза увагою, що обвинувачений також був засуджений вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 29.10.2025 за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та при призначенні остаточного покарання не дотримався вимог кримінального закону, не застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, що тягне за собою скасування вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання із ухваленням в цій частині нового вироку. 
За таких обставин, вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 08.12.2025 в частині призначеного покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку. 

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, ч.15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2025 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розміріста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 29 жовтня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.
В решті вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді