Справа № 540/8009/21 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просило: 
стягнути з платника податків ОСОБА_1 податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 99710,03 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 2637,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сума податкового боргу складає 103744,42 грн., а саме: 99710,03 грн по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості та 2637,00 грн. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень. До боржника застосовувались заходи стягнення, визначені ПКУ: було вручено податкову вимогу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. 
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. 
Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22 “Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)”, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду, та визначено територіальну підсудність справ Одеському окружному адміністративному суду.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року, зазначена справа передана на розгляд судді Андрухіву В.В.
Ухвалою від 03.04.2023 року прийнято до провадження вказану справу, розгляд справи розпочато спочатку. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
08.05.2023 року від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі: №0002051-5113-2103, №0002052-5113-2103, №0002053-5113-2103 від 16.01.2019 року; №0191913-5113-2103, №0191914-5113-2103 від 19.08.2019 року; №0003658-5105-2103, №0003659-5105-2103, №0003660-5105-2103 від 22.01.2020 року; №145842-2402-2103, №145843-2402-2103, №145844-2402-2103, №145846-2402-2103, №145847-2402-2103 від 01.03.2021 року, якими ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в сумі 99710,03 грн.; № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019 року, № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року, якими з ОСОБА_1 було визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майна, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в сумі 2637,00 грн.
В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що податкова вимога та податкові повідомлення-рішення їй не направлялись. З наданих документів неможливо встановити кому саме та коли вони направлялись, а їх направлення, якщо й відбулося, то було здійснено з порушенням встановлених законом строків та не у спосіб, передбачений ст. 265, 266 ПКУ. Тобто, ППР є неузгодженими та не є податковим боргом. Крім того, під час винесення ППР податковим органом невірно визначений платник податку і база оподаткування, та не застосовано передбачені законодавство пільги зі сплати податку, що свідчить про неправомірність таких ППР. ОСОБА_1 вказує, що в ППР №145843-2402-2103, №0003659-5105-2103 безпідставно базою оподаткування визначено 770,10 кв.м замість належних їй 385,05 кв.м., що свідчить про неправильний розрахунок сум податку.
Також, ОСОБА_1 належить магазин загальною площею 84,5 кв.м. та склад загальною площею 22,60 кв.м., загальна їх площа – 107,1 кв.м., проте при винесенні ППР № 0002054-5113-2103, № 0003661-5105-2103, № 145845-2402-2103 податковий борг розраховувався з площі 132 кв.м., а не 107 кв.м, що свідчить про протиправність таких ППР. 
Крім того, податковим органом в кожен з періодів винесення ППР не застосовувалось зменшення бази оподаткування, що в силу положень ст. 266 ПК України є протиправним та свідчить про незаконність спірних ППР.
Ухвалою суду від 15.05.2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень було повернуто заявнику.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року скасовано, справу № 540/8009/21 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Згідно вказаної постанови апеляційного суду висновки суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 строку подання зустрічного позову є помилковими через відсутність у справі відомостей щодо належного надсилання та отримання відповідачкою судового рішення від 03.04.2023 року.
Ухвалою від 13.09.2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Об`єднано в одне провадження у справі № 540/8009/21 вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Призначено розгляд справи № 540/8009/21 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 19.10.2023 року, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 07.11.2023 року на 12:00 год.
У судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 07.11.2023 року на 12:00 год., учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином, представник ГУ ДПС про причини неявки суд не сповістив, ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Ухвалою від 07.11.2023 року, внесеною до протоколу судового засідання, відповідно до приписів ч.9 ст.205 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.
13 березня 2018 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкову вимогу № 4230-17, якою ОСОБА_1 повідомлено про те, що станом на 12.03.2018 року сума податкового боргу становить 31819,97 грн.
16.01.2019 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0002051-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 213,42 грн.
№ 0002052-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 30648,05 грн.
№ 0002053-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 365,24 грн.
№ 0002054-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 1228,59 грн.
Крім того, 19.08.2019 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0191914-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 463,51 грн.
№ 0191913-5113-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018 рік у сумі 270,85 грн.
22.01.2020 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 0003658-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 239,22 грн.
№ 0003659-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 31330,73 грн.
№ 0003660-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 409,39 грн.
№ 0003661-5105-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2019 рік у сумі 1377,09 грн.
Також 01.03.2021 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 145843-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 34092,96 грн.
№ 145842-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 343,60 грн.
№ 145844-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 588,01 грн.
№ 145847-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 441,60 грн.
№145846-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 303,45 грн.
№ 145845-2402-2103, яким ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік у сумі 1428,71 грн.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.
Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком платника податку визнається його обов`язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на майно складається з, зокрема, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Відповідно до п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно п.п 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Відповідно до п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Згідно абз. «а» п.п. 266.10.1, п.п. 266.10.3, п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.
Суд зауважує, що 20.12.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу магазину, розташованого в АДРЕСА_1 . На земельній ділянці площею 132 кв.м. розташовані: магазин, загальною площею 84,5 кв.м., що позначений літерою «Б», склад загальною площею 22,6 кв.м., що позначений літерою «В». 
Тобто ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень, за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 107,1 кв.м. 
Однак, податковими повідомленнями-рішеннями № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019 року, № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року визначено позивачу податкове зобов`язання із загальної площі об`єкта нерухомості 132 кв.м., що не відповідає площі приміщень, яке на праві власності належать позивачеві (107,1 кв.м.), що в свою чергу свідчить про неправомірність визначення площі об`єкта нежитлової нерухомості, яка є базою для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та, як наслідок, протиправність податкових повідомлень-рішень № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019 року, № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року.
Також, з матеріалів справи вбачається, що податковими повідомленнями-рішеннями № 0002052-5113-2103 від 16.01.2019 року, № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021 року, ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2018-2020 роки із загальної площі об`єкта житлової нерухомості 770,1 кв.м.
Разом з тим, судом встановлено, що 01.10.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_1 передає безоплатно, а ОСОБА_3 , приймає у власність частку із належного дарувальнику житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці площею 0,0915 га, кадастровий номер 6510136600:01:001:2014. Житловий будинок має загальну площу 770,1 кв., житлову площу 41,2 кв.м. 
Тобто, саме з 01.10.2019 року житловий будинок загальної площі 770,1 кв.м, перебуває у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а тому ППР № 0002052-5113-2103 від 16.01.2019 року за 2018 рік правомірно винесено саме щодо ОСОБА_1 .
Водночас, підпунктом 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України чітко ви визначено, що визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Верховний Суд в постанові від 12 лютого 2024 року по справі № 160/15208/21 зазначив, що обчислення контролюючим органом суми податку з об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, здійснюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.
В той же час, оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021 року не містять даних, на підставі яких контролюючий орган дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 , як один із співвласників на праві спільної сумісної власності об`єкта житлової нерухомості, який не поділений в натурі, в розумінні приписів пп. 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України є платником податку на загальну площу приміщення 770,1 кв.м.
Таким чином, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не доведено правомірності нарахування ОСОБА_1 сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2019-2020 роки у розмірі, визначеному оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021 року, а тому вказані ППР підлягають скасуванню.
При цьому, посилання ОСОБА_1 , як на підставу для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, на нарахування грошових зобов`язань не у строк, встановлений пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, суд до уваги не бере, оскільки положеннями ст.102 ПК України передбачена можливість нарахування грошових зобов`язань в межах 1095-денного строку.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про незастосування податковим органом пільг зі сплати податку, відповідно до пп. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України, суд звертає увагу, що п.п. 266.4.3 п. 266.4. ст. 266 ПК України містить застереження щодо застосування пільг, визначених п.п. 266.4.1. п. 266.4. ст. 266 ПК України. Зокрема, ці пільги для фізичних осіб не застосовуються до: - об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту (тобто для квартир більше 300 кв.м., для житлових будинків більше 600 кв.м., для різних типів житлової нерухомості - 900 кв.м.); - об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
За таких підстав, оскільки площа об`єктів, які підлягали оподаткуванню, перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 п. 266.4. ст. 266 ПК України, у податкового органу були відсутні підстави для застосування пільг зі сплати податку.
Крім того, суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 , як на підставу для скасування спірних податкових повідомлень-рішень, на порушення порядку направлення ППР та їх неотримання, оскільки вказані обставини не є достатньою підставою для їх скасування.
У той же час, при вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу суд враховує наступне.
Згідно з п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Відповідно до п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.
Відповідно до п.п.56.17.1 п.56.17 ст.56 ПК України, процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.
Відповідно до абз.2 п.п.56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.
Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Приписами п.42.1 ст.42 ПК України закріплено, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно пунктів 95.1, 95.2 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2).
У постанові від 12 липня 2022 року по справі № 160/7345/20 Верховний Суд зазначив, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 12 квітня 2016 року.
При цьому, як зазначено вище, 01.03.2021 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкові повідомлення-рішення:
№ 145843-2402-2103, № 145842-2402-2103, № 145844-2402-2103, № 145847-2402-2103, №145846-2402-2103, № 145845-2402-2103.
Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_4 . Конверт рекомендованого поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором № 7302800415383 повернувся на адресу контролюючого органу з відміткою органу поштового зв`язку про неможливість вручення відправлення відповідачу.
Тобто, податкові повідомлення-рішення № 145843-2402-2103, № 145842-2402-2103, № 145844-2402-2103, № 145847-2402-2103, №145846-2402-2103, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року надіслані на адресу, відмінну від адреси місця реєстрації та податкової адреси ОСОБА_1 , а тому не вважаються надісланими платнику податків у встановленому податковим законодавством порядку, а отже не є узгодженими та підстави для стягнення з ОСОБА_1 визначеного ними податкового зобов`язання відсутні.
У той же час, інші податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись на адресу ОСОБА_1 за визначеним місцем реєстрації (за податковою адресою), проте були повернуті до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відміткою органу поштового зв`язку про неможливість вручення відправлення відповідачу.
При цьому, суд зауважує, що Головне управління ДПС не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать. Відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє лист, та адресатом (платником податку ОСОБА_1 ), перебувають поза контролем відправника.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019 року, а також Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року, № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021 року.
При цьому, позовні вимоги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі також підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 32609,68 грн, яка складається з узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями №0002051-5113-2103 від 16.01.2019 року (213,42 грн), №0002052-5113-2103 від 16.01.2019 року (30648,05 грн), №0002053-5113-2103 від 16.01.2019 року (365,24 грн), №0191913-5113-2103 від 19.08.2019 року (270,85 грн), №0191914-5113-2103 від 19.08.2019 року (463,51 грн), №0003658-5105-2103 від 22.01.2020 (239,22 грн), №0003659-5105-2103, №0003660-5105-2103 від 22.01.2020 року (409,39 грн).
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що загальна сума грошових зобов`язань за оскаржуваними ОСОБА_1 . ППР складає 103744,42 грн, сума грошових зобов`язань за ППР, які скасовуються судом, складає 69458,08 грн.
Тому відповідно до приписів ч.3 ст.139 КАС України суму понесених ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору за подання зустрічного позову 2684 грн суд розподіляє пропорційно до задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та стягує на користь останньої з ГУ ДПС судові витрати у розмірі 1796,97 грн (2684 грн /103744,42 грн * 69458,08 грн = 1796,97 грн).
Понесені Головним управлінням ДПС (як суб`єктом владних повноважень) витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову згідно приписів ч.2 ст.139 КАС України не відшкодовуються. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд, 
ВИРІШИВ:
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (адреса: проспект Незалежності, буд.75, м.Херсон, 73022, код ЄДРПОУ ВП 43995495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0002054-5113-2103 від 16.01.2019 року.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № 0003661-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145845-2402-2103 від 01.03.2021 року, № 0003659-5105-2103 від 22.01.2020 року, № 145843-2402-2103 від 01.03.2021 року.
У задоволенні решти вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.
Позовну заяву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у сумі 32609,68 грн (отримувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон МТГ//18010200, код отримувача – 37959517, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA038999980314020617000021447, код бюджету – 18010200).
У задоволенні решти позову Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1796,97 грн (одна тисяча сімсот дев`яносто шість гривень 97 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено 08.04.2026 року.

Суддя В.В. Андрухів