Справа № 130/3633/25
2/152/56/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

16 березня 2026 року     м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – Войнаровського І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
у с т а н о в и в:
27 листопада 2025 року АТ «Акцент-Банк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідачка) про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість кредитним договором №А440СТ155101383310 від 17 квітня 2025 року у розмірі 18487,21 грн за та судові витрати.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2025 року цивільну справу передано для розгляду за територіальною юрисдикцією до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.33).
Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.41). 
Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить: в разі неявки в судове засідання відповідача АТ «А-БАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та розгляду позову у порядку спрощеного позовного провадження. В разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «А-БАНК» не заперечує проти винесення заочного рішення судом (а.с.3 на звороті).
Також, разом з позовною заявою подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить позов розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотання та заяви з боку АТ «А-БАНК» відсутні. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України (а.с.6).
Відповідачка про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.60).
Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.
Судом встановлено, що 17 квітня 2025 року відповідачка підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання кредитних коштів. В Анкеті-Заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, зі строком дії у 90 років. Умови договору відповідачці зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.15 на звороті – 16).
17 квітня 2025 року відповідачка звернулася до АТ «А-БАНК» із завою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.16 на звороті – 17). 
Відповідно до копії паспорта споживчого кредиту «Швидка готівка» відповідачка ознайомився з умовами кредитування 17 квітня 2025 року (а.с.7).
Згідно з копією заяви про надання послуги «Швидка готівка» №А440СТ155101383310 від 17 квітня 2025 року, ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «А-БАНК» кредит за Послугою «Швидка готівка». Сума кредиту становить 15000 грн, строк кредиту 24 місяці, з 17 квітня 2025 року по 17 квітня 2027 року включно. Процентна ставка 85% на рік. Розмір щомісячного платежу 1329,87 грн (а.с.8-10).
Відповідно до копії розрахунку наданого позивачем, у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 18487,21 грн., з них: 14065,41 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4218,45 грн – заборгованість за процентами та 203,35 грн – заборгованість за пенею (а.с.10 на звороті).
Згідно з копією меморіального ордера №TR.45716541.36761.6562 від 17 квітня 2025 року, видано кредит відповідачці у розмірі 15000 грн, згідно кредитного договору №А440СТ155101383310 від 17 квітня 2025 року (а.с.11 на звороті).
Відповідно до виписки по кредиту відповідачки, за період з 17 квітня 2025 року по 25 листопада 2025 року, станом на 25 листопада 2025 заборгованість за кредитом складає 18457,24 грн (а.с.12).
Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Надані позивачем докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що АТ "Акцент-Банк" виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачці кредитні кошти. При цьому, невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним договором, а саме неповернення отриманих сум кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, і зумовило звернення АТ "Акцент-Банк" до суду із даним позовом. Доказів повернення отриманих і використаних позичальником сум, суду не надано.
Отже, ухиляючись від повернення отриманих кредитних коштів і сплати заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, відповідачка порушує зобов`язання за даним договором і права позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Щодо стягнення заборгованості за пенею у розмірі 203,35 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на момент винесення рішення продовжує діяти.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки заборгованості за пенею у розмірі 203,35 грн, задоволенню не підлягають.
Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 
Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Отже, судом установлено факт не виконання відповідачкою узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача на виконання умов цього договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. 
Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 18283,86 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2395,75 грн.
Керуючись статтями 13, 15, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 615, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №А440СТ155101383310 від 17 квітня 2025 року у розмірі 18283 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят три) гривні 86 копійок та 2395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 75 копійок судового збору.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    І.В. Войнаровський