Справа № 645/7413/25
Провадження № 2/645/570/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 лютого 2026 року м. Харків 
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Лисенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Кузьменко Т.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №645/7413/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

21.10.2025 до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 22 659,41 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена): 8 256,76 гривень; заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена): 14 402,65 гривень, судовий збір в сумі 2 422,40 гривень; витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву - Договір № TDB.2021.0044.24202 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір.
Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості Банка і Клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття Клієнтом пропозиції Банку згідно ст. ст. 641, 644 ЦК України.
Згідно з п. 1 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, підписанням Заяви - Договору Клієнт беззастережно підтвердив, зокрема: - прийняття в повному обсязі Публічної пропозиція АТ «МЕГАБАНК» на приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, що розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com; - згоду з умовами Договору, а також положення усіх Додатків до нього; -укладання з Банком шляхом приєднання до Договору, який складається з публічної частини договору, що розміщена у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com та індивідуальної частини договору, а саме цієї Заяви - Договору, підписанням якої Клієнт приєднується до Договору в цілому.
Сторони погодили і Клієнт своїм підписом підтвердив, що ця Заява - Договір, Договір з Додатками (в тому числі, Тарифи, тощо) у сукупності складають єдиний Договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах Договору (пп. 1 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору).
Також Клієнт своїм підписом підтвердив, що з усіма умовами Договору (з урахуванням публічної частини Договору, яка розміщена на офіційному сайті Банку www.megabank.ua та/або в мережі інтернет www.todobank.com.ua, та/або у відділеннях Банку, Тарифів, тощо), ознайомлений і згодний (пп. 3 п. 11 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору).
За умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмежною.
Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, Банк на підставі отриманої від Клієнта заяви, відкрив Клієнту Поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та Поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи.
Факт отримання Клієнтом картки та її номер зафіксовано зазначено у заключному розділі Кредитного договору (реквізити та підписи сторін). 
На Поточний рахунок у гривні Банк надав Клієнту кредит, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4. розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору. Спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на Поточному рахунку Клієнта (п. 3 Паспорту споживчого кредиту).
Банк може надавати Клієнту кредит шляхом сплати з Карткового рахунку платежів Клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому готівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах Доступного ліміту Кредитної лінії (п. 4 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору).
Крім того, у індивідуальній та публічній частинах Кредитного договору Сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у п.4 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, сторони узгодили конкретні умови, на яких відбувалось кредитне обслуговування Банком рахунку Клієнта, зокрема: - розмір ліміту кредитної лінії; - тип та розмір процентної ставки за користування Кредитом, зокрема на пільговий період (у разі його наявності); - розмір обов`язкового мінімального платежу; - строк сплати обов`язкового мінімального платежу; - орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом.
У подальшому Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії на Поточний рахунок Клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах Доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку.
Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. Згідно виписок по рахунку Позичальника станом на 03.09.2024 року у позичальника сформувалась заборгованість перед Банком у загальному розмірі - 22659,41 грн, що складається з:заборгованості за кредитом - 8 256,76 гривень; заборгованості по сплаті відсотків - 14 402,65 гривень.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 21.10.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.
Ухвалою суду від 22.10.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання.
19.11.2025 представником відповідача - адвокатом Некрасовим О.В. подано відзив на позовну заяву, в якому представник заперечував проти позову з наступних підстав.
20.08.2021 року дійсно між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК»та було укладено Заява-Договір № TDB.2021.0044.24202 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Однак відповідач зазначає, що не визнає позовні вимоги у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи документальних підтверджень фактичного отримання кредиту або наявності заборгованості за користування овердрафтом. Позивачем надано дві виписки, сформовані у програмному комплексі АТ «МЕГАБАНК» до 02.12.2022 року та у програмному комплексі НБУ (ЄІОС НБУ) після 03.12.2022. Однак зазначені документи відображають виключно внутрішній бухгалтерський облік банку, а не факт отримання позичальником кредитних коштів. Жодна з поданих банківських виписок не містить доказів наявності заборгованості відповідача, зокрема: руху коштів на поточному рахунку відповідача; переходу рахунку у від`ємний залишок; операцій зі списання банком власних коштів на користь відповідача; будь-яких інших операцій, які могли б підтвердити фактичне виникнення заборгованості за користування овердрафтом. Натомість подані виписки лише фіксують внутрішнє перенесення заборгованості між технічними рахунками (2620…, 2208…, 2203…), що не є доказом надання кредиту згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України та судовою практикою, відповідно до якої обов`язок доказування факту видачі кредитних коштів покладається на банк, а внутрішні проводки таким доказом не є. Отже, позивач не довів належними і допустимими доказами виникнення у відповідача грошового зобов`язання щодо повернення «тіла кредиту». Щодо заборгованості за відсотками в сумі 14 402,65 грн, її необхідно розділити на їх погляд на два періоди: до 02.12.2022 року та з 03.12.2022 року (початок ліквідації банку). Щодо заборгованості у сумі за період з 29.07.2022 по 02.12.2022. В наданій позивачем виписці, сформованій у програмному забезпеченні АТ «МЕГАБАНК», зазначено, що заборгованість за процентами та простроченою заборгованістю за кредитом нарахована за період з 29.07.2022 по 02.12.2022 за договором овердрафту КК № TDB.2021.0044.24202 від 20.08.2021 року. Відповідно до паспорта споживчого кредиту та заяви про приєднання до умов комплексного банківського обслуговування, кредит надано на строк 12 місяців. Позивачем не надано жодної виписки або документа, з якого можливо встановити фактичну дату отримання кредитних коштів та їх суму. За відсутності цих відомостей неможливо визначити кінцеву дату дії строку кредитування. Якщо виходити з дати укладення договору - 20.08.2021 року, то строк кредитування у 12 місяців закінчився 20.08.2022 року. Відповідно, останнім днем, коли позивач мав право нараховувати договірні проценти, є 20.08.2022 року. Велика Палата Верховного Суду у п. 54 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 чітко зазначила: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або у разі пред`явлення вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після цього правовідносини стають охоронними, і застосуванню підлягає ст. 625 ЦК України». Отже, відповідно до цього правового висновку та положень ст.ст. 1048, 1050, 625 ЦК України: позивач мав право нараховувати договірні проценти тільки до 20.08.2022 року (орієнтовна дата закінчення строку кредитування); нарахування процентів після закінчення строку кредиту є незаконним; після 20.08.2022 року позивач може вимагати лише 3% річних та інфляційні втрати відповідно до ст.625 ЦК України, але не договірні проценти. Таким чином, відповідач не визнає суми договірних процентів, нарахованих після 20.08.2022 року, як такі, що суперечать закону та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду. Щодо заборгованості у сумі 11 569,93 грн. за період з 03.12.2022 по 02.09.2024. По-перше, як було вже з`ясовано раніше нарахування процентів після закінчення строку кредиту є незаконним. По- друге відповідно до статті 15 Закону України «Про Національний банк України», статті 77 Закону України «Про банки та банківську діяльність», статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за поданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, НБУ прийняв Рішення №362 від 21 липня 2022 року про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МЕГАБАНК». Відповідно до пунктів 1), 2), 41) частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку. Після прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури банк втрачає право на здійснення банківської діяльності, зокрема на нарахування процентів за кредитними договорами. Таким чином, нарахування позивачем відповідачу відсотків за Кредитним договором здійснювалося без достатньої правової підстави, оскільки господарська діяльність позивача як суб`єкта ринку фінансових послуг фактично була завершена та проценти нараховувались поза межами строку договору. Також враховуючи не надання позивачем первинного банківського документа, який підтверджував би фактичне отримання кредитних коштів та їх суму, відповідач вважає всі нараховані проценти незаконними та не визнає їх до сплати. Позивачем заявлено вимога на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 гривен та додано акт прийому виконання наданих робіт ,який складається з 2 послуг : -проведення юридичного та фінансового аналізу одного Боржника-1200 грн; - складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з одного Боржника. Наданий позивачем акт не містить: деталізації кожного виду виконаних робіт; часу, витраченого адвокатом на кожну дію. Враховуючи невелику суму позову заборгованості за кредитом у розмірі 8 256,76 грн, сторона відповідача вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу неприйнятною у зв`язку з її непропорційністю до розміру позовних вимог та з огляду на наступне. За даними судового реєстру, з 1 січня 2025 року по 18 листопада 2025 року за позовами ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ», у яких правничу допомогу надавало АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «АЛЬЯНС ДЛС», виявлено 159 судових рішень. У всіх цих рішеннях вартість правничої допомоги визначена в однаковому розмірі - 11 200 грн, незалежно від суми позовних вимог або складності справи. Така масовість та однотипність роботи, яка очевидно виконувалась за шаблоном і не вимагала індивідуального опрацювання матеріалів кожної конкретної справи, не дозволяє вважати вказану суму фактичними витратами на одну справу. Навпаки, це дає підстави зробити висновок, що реальні витрати на складання одного позову становлять лише незначну частину загальної суми, а отже, витрати на одну справу є завищеними. Відповідач вважає, що справедливою сумою відшкодування витрат на правничу допомогу може бути не більше 1500 грн у випадку задоволення позову - як у подібних справах, що мають ознаки типових і малозначних. Відповідач зазначає, що перелік доказів, наданих позивачем у підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, не відповідає вимогам, визначеним Верховним Судом. Верховний Суд у постановах від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц та від 13.12.2022 у справі № 695/2483/20 роз`яснив, що для підтвердження понесених витрат сторона повинна надати: 1. договір про надання правничої допомоги; 2. акт приймання-передачі послуг; 3. платіжні документи, які підтверджують оплату; 4. розрахунок витрат; 5. деталізований опис наданих послуг із зазначенням обсягу, видів робіт та часу, витраченого адвокатом. Жодних платіжних документів або доказів фактичної оплати послуг не надано. Також відсутня будь-яка деталізація виконаних робіт. Таким чином, відповідно до позицій Верховного Суду, Позивач не довів фактично понесені витрати, і вони не можуть бути стягнуті. Таким чином позивач не надав належних доказів фактичного надання кредитних коштів за договором , що ставить під сумнів виникнення відповідного зобов`язання. Через це подані документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, а позовні вимоги - обґрунтованими.
24.11.2025 представником позивача - адвокатом Журавльовим С.Г. подано відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що, начебто, позивачем не було надано доказів заборгованості у відповідача. Проте, із вказаними доводами відповідача неможливо погодитися, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зауважує, що розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором був розрахований у відповідності до умов Кредитного договору та згідно з нормами чинного законодавства, що підтверджують наявні в матеріалах справи виписки з рахунку відповідача, які відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. 20.08.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заява-Договір № TDB.2021.0044.24202 про приєднаннядо Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодокарткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким єДоговір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо картковихпродуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та насайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, таіндивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір.Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплюєдомовленості Банка і Клієнта щодо регулювання правовідносин, які виникли міжними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України є за своєю суттю договоромприєднання, що укладений шляхом прийняття Клієнтом пропозиції Банку згідно ст.ст. 641, 644 ЦК України. Виписки по особовомурахунку є первинними документами та підтверджують наявністьзаборгованості, у тому числі, за відсотками.Тобто, позивач на підтвердження суми заборгованості відповідача за Кредитнимдоговором надав належні, допустимі, достовірні та достатні доказизаборгованості за Кредитним договором та виписки по особовому рахунку, що є належним доказом щодо заборгованості відповідача. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором, або власного розрахунку, відповідачем не надано. У відзиві представником відповідача зазначено, що позивачем неправомірно нараховано проценти за користування кредитними коштами. Позивач не погоджується із зазначеною позицією відповідача, оскільки вона суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору № TDB.2021.0044.24202 від 20.08.2021 року, а також положенням чинного законодавства України. Пунктом 4 кредитного договору передбачено, порядок та розмір нарахування процентів за користування кредитними коштами. В свою чергу, відповідно до п.8.9 Тарифами на послуги Банку (Додаток № 1 до Договору), нарахування процентів у випадку наявності простроченої заборгованості (використання несанкціонованого овердрафту, % річних) складає 50%. Тобто сторони договору погодили можливість і порядок нарахування підвищених відсотків у разі невиконання зобов`язань у строк, і така умова не суперечить імперативним нормам Цивільного кодексу України. Більш того, умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмежною. Отже, зобов`язання за договором залишаються невиконаними, а тому підлягають застосуванню положення пункту 2.6 Договору (п.8.9 Тарифів) - щодо нарахування процентів на прострочену заборгованість до моменту повного виконання зобов`язань. Таким чином, відповідач, підписуючи договір, був належним чином поінформований про строк дії договору та наслідки його невиконання, а отже - погодився з тим, що зобов`язання за договором діють до повного їх виконання, у тому числі з правом кредитодавця нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені договором, у разі прострочення. Вважає, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони позивача. Відповідач, заперечуючи проти заявлених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не довів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Згідно з приписами чинного законодавства та висновками Верховного Суду, наведеними вище, недостатньо просто заявити про неспівмірність витрат на правову допомогу, що понесені іншою стороною. Неспівмірність витрат має бути доведена стороною, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зі сторони Позивача надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу. Представник відповідача ж не довів перед судом неспівмірність витрат, понесених позивачем на правову допомогу та не надав жодних доказів у зв`язку із чим, на його думку, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу. У разі, якщо відповідач вважає розмір витрат на правничу допомогу завищеним, він повинен був надати належні докази та обґрунтування, які в матеріалах справи відсутні. Вважає, що судові витрати у заявленому розмірі, понесені позивачем, відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності. Розмір таких витрат є обґрунтованим.
01.12.2025 представником відповідача - адвокатом Некрасовим О.В. подано заперечення на відповідь на відзив аналогічні по змісту до відзиву на позовну заяву.
У судове засідання 25.02.2026 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві викладено клопотання проводити розгляд без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представником відповідача 25.02.2026 подано заяву про проведення розгляду без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, доводи сторони відповідача, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 20.08.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та  ОСОБА_1 було укладено Заява-Договір № TDB.2021.0044.24202 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява - Договір.
За умовами п. 8 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору, він набирає чинності з моменту підписання Заяви - Договору та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін не заявить про його розірвання, цей Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Кількість таких пролонгацій Договору є необмежною.
Спосіб надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на Поточному рахунку Клієнта. Сума кредитного ліміту від 0 до 200 000 грн. Процентна ставка 56% річних. Строк кредиту 12 місяців.
Згідно з доданою позивачем до позовної заяви Довідкою-розрахунком заборгованості, розмір заборгованості за наданим кредитом станом на 03.09.2024 року становить 22 659, 41 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 14402, 65 грн; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 14402, 65 грн.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» уклали договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «МЕГАБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» укладено договір № GL1N426240 про відступлення права вимоги.
27.12.2024 року ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» уклали договір факторингу № 1/12, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а останній приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець, відповідно до умов договору про споживчий кредит, вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України.
ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» звернулося до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, який був підписаний сторонами.
Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2021 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заява-Договір № TDB.2021.0044.24202 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредитний ліміт в розмірі до 200 000 гривень.
Окрім цього, судом встановлено, що відповідно до договору факторингу №1/12 від 27.12.2024 року ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло права вимоги до відповідача.
Позивач стверджує, що первісний кредитор АТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором надав відповідачу кредит у вищевказаному розмірі шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача. Разом із позовною заявою на підтвердження виконання умов договору позивач надав такі документи: Заяву-Договір № TDB.2021.0044.24202, паспорт споживчого кредиту, Тарифний пакет «todobank», Довідку про відкриття рахунків відповідачу, довідку-розрахунок заборгованості, виписку з особового рахунку в період з 20.08.2021 по 02.12.2022 роки та з 03.12.2022 по 03.09.2024 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте позивачем ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» не було надано жодного первинного документу (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше), який би засвідчив, що Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» було перераховано грошові кошти відповідачу в розмірі, передбаченому кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.
З урахуванням викладеного вище, дослідивши позовну заяву, додатки до неї, відзив відповідача, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не надано підтвердження грошового переказу на рахунок відповідача кредитних коштів відповідно до умов договору.
Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 22659,41 грн, витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги в розмірі 11200,00 грн та судових витрат у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимогТовариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 25 лютого 2026 року.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: пров. Ушинського, буд.1, м. Дніпро Дніпропетровської області, пошт.інд.: 49001, тел. +38(068)-777-56-00, має зареєстрований кабінет в ЄСІТС;
представник позивача - адвокат Журавльов Станіслав Георгійович, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: вул. Сімферопольська, буд. 21, оф. 411, м. Дніпро Дніпропетровської області, пошт.інд.: 49005, тел. НОМЕР_2 , має зареєстрований кабінет в ЄСІТС;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел.: НОМЕР_4 , зареєстрований кабінет в ЄСІТС відсутній.
представник відповідача - адвокат Некрасов Олег Васильович, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: 61052 м. Харків, вул. Сумська буд.1 офіс 6, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел тел. НОМЕР_6 , зареєстрований кабінет в ЄСІТС.

Суддя О.О. Лисенко