КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 2-286/11  Головуючий у І інстанції Новак Р.В.
Провадження №22-ц/824/2575/2026 Головуючий у 2 інстанції ТаргонійД.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

04 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.
за участі секретаря Кононової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - адвоката Тернового Руслана Богдановича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Іжаковський О.В. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити сторону у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, а саме: ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у цивільній справі №2-286/11. В обґрунтування заяви зазначено, що Так, в обґрунтування заяви зазначено, що 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право вимоги якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. 23.09.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 2306/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 11285130000 (11285130001). У зв`язку з вказаними обставинами, заявник на підставі ст. 442 ЦПК України просить замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі. Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) у справі № 2-286/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11285130000 (11285130001).
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 звернувся представник - адвокат Терновий Р.Б., який, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони стягувача по справі.
В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що Велика Палата ВС дійшла висновку про необхідність відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6- 1355/10, від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц, від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10, у тій частині, яка не відповідає висновкам цієї постанови ВП ВС. 
У своїй постанові від 08.02.2022 Велика Палата Верховного Суду у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Відтак Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва. 
Скаржник звертає увагу, що виконавчий лист представником позивача було отримано 26.10.2011 року (т. 2 а.с. 17), строк пред`явлення якого до виконання сплив 21.06.2014 року. На час повторного відступлення права вимоги станом на 23.09.2020 сплило більше шести років. Отже в набувача майнових прав не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків. Проте такої заяви до суду не було подано.
Скаржник зазначає, що оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання минув, а виконавчі провадженні щодо відповідача відсутні та враховуючи відсутність від заявника заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу, заява про заміну стягувача його правонаступником не підлягає задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Вердикт Капітал» - адвокат Арсемікова І.В. заперечує проти її задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скарги. Посилається на правові висновки Верховного Суду про те, що заміна сторони правонаступником може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження.
У судовому засіданні представник  ОСОБА_1 - адвокат Терновий Р.Б, підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» свого представника для участі у судовому засіданні не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене у відповідності до вимог чинного законодавства.
Керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності представника ТОВ «Вердикт Капітал», оскільки його неявка не перешкоджає перегляду справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника боржника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Так, з матеріалів даної справи вбачається Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2011 позов Пат «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11285130000 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11285130000 від 17.01.2008 , яка складається із кредитної заборгованості в розмірі 93607,25 дол. США, заборгованості про процентам в розмірі 28216,58 дол. США, пені за прострочення повернення кредиту в розмірі 3197,18 грн, пені за прострочення сплати процентів в розмірі 27324,95 грн, судові витрати у розмірі 1820,00, грн. В задоволенні решти вимог ПАТ «УкрСиббанк» - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання договору про надання споживчого кредиту - відмовлено. (т. 1 а.с. 237-242).
Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12.09.2011 апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2011 залишено без змін. (т. 2 а.с. 8-11).
08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право вимоги якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.
Згідно з Договором №2306/К про відступлення права вимоги від 23.09.2020, між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 11285130000 (11285130001).
Відповідно до Додатку №1 до Договору №2306/К про відступлення права вимоги від 23.09.2020, який є його невід`ємною частиною, до Нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 11285130000 (11285130001) від 17.01.2008, щодо боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у даній справі відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «Вердикт Капітал» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а отже - новим стягувачем. Тому за таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (далі - постанова ВП ВС ) дійшла наступних винсовків.
Згідно п. 115. постанови Великої Палати ВС, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.
Відповідно до п.129 постанови ВП ВС, за відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Отже, у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження).
Згідно п. 130 постанови ВП ВС, якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
З матеріалів даної справи вбачається, що виконавчий лист у цивільній справі №2-286/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно розписки на заяві (а.с. 19 том 2 ), був отриманий представником позивача ОСОБА_3 26.10.2011 року (т. 2 а.с. 17).
Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на дату виникнення правовідносин, , строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 27.10.2012 року. 
Матеріали справи не містять даних про пред`явлення стягувачем виконавчого листа до примусового виконання, відкриття виконавчого провадження та вчинення подальших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду в рамках такого виконавчого провадження.
З огляду на вказане, на час повторного відступлення права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 23.09.2020 сплило майже 8 років з моменту закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Отже, в набувача майнових прав - ТОВ «Вердикт Капітал» не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків. Проте такої заяви зявником до суду не було подано.
Колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах: від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20, від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, провадження № 12-39гс20, від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, провадження № 12-69гс21, від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, і неодноразово підтриманим Верховним Судом у постановах: від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17 (Касаційний господарський суд), від 10 серпня 2022 року у справі № 127/2-2509/09, провадження № 61-2001св22, від 31 серпня 2022 року у справі № 2-190/12, провадження № 61-1684св22, від 14 вересня 2022 року у справі № 1519/2-1141/11, провадження № 61-4323св22 та інших.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Тернового Руслана Богдановича задовольнити.
Скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони стягувача у справі його правонаступником - залишити без задоволення.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 30.03.2026 р.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді : С.А. Голуб

К.П. Приходько