П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	 	справа 280/9627/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 (суддя Чернова Ж.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зарахування стажу та перерахунок пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.10.2025 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність щодо незарахування до пільгового стажу роботи за списком №2 періоди роботи з 20.09.1991 по 18.04.2003 в Південно-українському монтажному управлінні «Гідромонтаж» м.Нова Каховка Херсонської області, з 21.04.2003 по 31.12.2007 у Товаристві з обмеженої відповідальністю «Гідромехмонтаж»; визнати протиправною бездіяльність щодо незарахування до страхового стажу роботи періоди роботи з 03.03.2008 по 23.12.2011, з 15.02.2012 по 30.09.2014, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 18.11.2014 по 13.04.2020; зобов`язати провести перерахунок пільгового стажу роботи за списком №2 шляхом зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 20.09.1991 по 18.04.2003 в Південно-українському монтажному управлінні «Гідромонтаж» м.Нова Каховка Херсонської області, з 21.04.2003 по 31.12.2007 та перерахунок страхового стажу з 03.03.2008 по 23.12.2011, з 15.02.2012 по 30.09.2014, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 18.11.2014 по 13.04.2020, за наслідком якого здійснити виплату пенсії, починаючи з 22.09.2025.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 позов задоволений частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №241670090476 від 29.09.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 03.03.2008 по 23.12.2011, з 15.02.2012 по 11.07.2014, з 11.07.2014 по 30.09.2014, з 18.11.2014 по 13.04.2020 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.2008; зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 20.09.1991 по 18.04.2003, з 21.04.2003 по 25.12.2003, з 12.01.2004 по 19.08.2004, з 11.10.2004 по 30.11.2004, 19.01.2005 по 31.03.2005, з 09.03.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 31.12.2007, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.09.1990; зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2025 про призначення пенсії; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Запорізькій області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції №58. Не зараховані періоди з 03.03.2008 по 23.12.2011, з 15.02.2012 по 11.07.2014, з 11.07.2014 по 30.09.2014, оскільки з 19.06.2023 для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, у зв`язку з чим, стаж роботи зараховується по 31.12.1991 та період з 18.11.2014 по 13.04.2020, оскільки Угода між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, вчинені в м. Київ 14.12.1995, припинила дію 23.12.2023, через що стаж роботи зараховується по 31.12.1991. Позивачем не надані уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий характер роботи, накази про проведення атестації робочих місць та переліки атестованих посад. 
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: 
ОСОБА_1 22.09.2025 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №241670090476 від 29.09.2025, прийнятим за принципом екстериторіальності, відмовлено в призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пакету документів. До страхового стажу не зараховано: навчання згідно диплома НОМЕР_3 від 15.03.1988, оскільки прізвище не відповідає паспортним даним. Не враховано згідно запису в трудовій книжці, оскільки вказано неповну підставу видачі. Необхідно надати уточнюючу довідку з навчального закладу, оскільки навчання перетинається з військовою службою; військову службу згідно військового квитка НОМЕР_4 від 21.06.1988, оскільки прізвище виправлено та не завірено належним чином; згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_5 , оскільки необхідно надати довідку про встановлений мінімум трудової участі та кількість відпрацьованих трудоднів в колгоспі та довідку про перейменування; з 03.03.2008 по 23.12.2011, з 15.02.2012 по 11.07.2014, з 11.07.2014 по 30.09.2014 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.2008, оскільки з 19.06.2023 для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, у зв`язку з чим, стаж роботи зараховується по 31.12.1991; з 18.11.2014 по 13.04.2020, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.2008, оскільки Угода між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, вчинені в м. Київ 14.12.1995, припинила дію 23.12.2023, через що стаж роботи зараховується по 31.12.1991. Необхідно надати уточнюючи довідки, які підтверджують пільговий характер роботи, накази про проведення атестації робочих місць та переліки атестованих посад.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 від 29.07.1993, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Таким чином, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права. 
З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.
Посилання відповідача, як підставу відмови у задоволені позову, на порушення вимог законодавства в частині заповнення трудової книжки не може бути підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду.
Суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Вказані відповідачем обставини, не можу бути підставою для виключення спірного періоду роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства (установи) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. 
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а. 
Також, слід врахувати правову позицію, викладену Верховний Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 19.12.2019 у справі №307/541/17, згідно якої підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи, а не правильність записів у трудовій книжці. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. 
Враховуючи викладене, виявлені недоліки в заповненні трудової книжки не є такими, що виключають можливість зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року.
Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.01.1992.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
За правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі №520/15025/16-а, будь-які причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та відмову заявникові в наданні пенсії. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочою місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи. 
Згідно записам трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 20.09.1991 працював монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 2 розряду; 28.10.1991 присвоєно 3 розряд монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій; 10.02.1994 Південно-українське монтажне управління в/т «Гідромехмонтаж» рефортовано в АТ «Гідромехмонтаж»; 04.03.1996 присвоєно 4 розряд монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій; 18.04.2003 звільнений у зв`язку зі скороченням штату; 21.04.2003 прийнятий електрозварником 4-го розряду по трудовій угоді. Звільнений за власним бажанням (наказ №15 від 30.04.2003); 25.12.2003 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудової угоди; 12.01.2004 прийнятий електрозварником 4-го розряду по трудовій угоді; 19.08.2004 звільнений по угоді сторін; 07.09.2004 розпочато виплату допомоги по безробіттю; 10.10.2004 припинено виплату допомоги по безробіттю; 11.10.2004 ТОВ «Гідромехмонтаж» прийнятий по трудовій угоді електрозварником ручного зварювання 4-го розряду; 30.11.2004 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудової угоди; 15.12.2004 розпочато виплату допомоги по безробіттю; 14.01.2005 припинено виплату допомоги по безробіттю; 19.01.2005 ТОВ «Гідромехмонтаж» прийнятий по трудовій угоді електрозварником ручного зварювання 4-го розряду; 31.03.2005 звільнений по угоді сторін; 08.04.2005 розпочато виплату допомоги по безробіттю; 29.06.2005 припинено виплату допомоги по безробіттю, вказаний запис №25 вважати недійсним, 04.07.2005 скорочено виплату допомоги по безробіттю; 21.07.2005 припинено виплату допомоги по безробіттю; 29.07.2005 ТОВ «СК Мост» прийнятий електрозварником згідно строкового трудового договору; 24.10.2005 звільнений за згодою сторін; 01.11.2005 ТОВ «БМК Планета-Міст» прийнятий на роботу електрозварником 3 розряду; 30.11.2005 звільнений по переведенню; 01.12.2005 Філія Будівельне управління «Дніпро-Міст» ТОВ «БМК Планета-Міст» прийнятий електрозварником 3 розряду на дільницю №2 на період будівництва мосту; 30.12.2005 звільнений по переведенню до ТОВ «БМК Планета-Міст»; 03.01.2006 ТОВ «БМК Планета-Міст» прийнятий електрозварником 3 розряду на дільницю №2; 28.02.2006 звільнений за власним бажанням; 09.03.2006 ТОВ «Гідромехмонтаж» прийнятий по трудовій угоді електрозварником ручного зварювання 4-го розряду; 29.12.2006 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудової угоди; 09.01.2007 ТОВ «Гідромехмонтаж» прийнятий по трудовій угоді електрозварником ручного зварювання 4-го розряду; 31.12.2007 звільнений у зв`язку з закінченням строку трудової угоди.
Відповідно довідки ТОВ «Гідромехмонтаж» №28 від 09.04.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працював повний робочий день в ТОВ «Гідромехмонтаж» за період з 21.04.2003 по 25.12.2003, з 12.01.2004 по 19.08.2004, з 11.10.2004 по 30.11.2004, 19.01.2005 по 31.03.2005, з 09.03.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 31.12.2007 виконував електрозварювальні роботи металоконструкцій на об`єктах будівництва Дністровської ГАЕС з повним робочим днем та на інші роботи у зазначені періоди не залучався за професією, посадою електрозварника ручного зварювання, що передбачена списком 2 розділ ХХХІІІ поз.33, код КП 7212.2-19906 підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 №36, за період з 21.04.2003 по 31.12.2007 – 3 роки 4 місяця 23 дні. Підстава для видачі: накази за 2003-2007 рр., розрахунки про оплату праці за 2003-2007рр. Додаткові відомості атестація робочих місць за наказом №11 від 04.04.2003 з переліком професій, висновок №2/05-97 від 15.03.2005. 
Розділ XXXIII Загальні професії (у всіх галузях господарства) списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, передбачає шифр професії 33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; шифр професії 33 - електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; шифр професій 33- електрозварники ручного зварювання (шифр професії - 33). 
Посада монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій включена до списків №2, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» №10 від 26.01.1991, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №162 від 11.03.1994. 
Як вірно зазначив суд першої інстанції, посади, на яких працював позивач у спірні періоди, а саме з 20.09.1991 по 18.04.2003, з 21.04.2003 по 25.12.2003, з 12.01.2004 по 19.08.2004, з 11.10.2004 по 30.11.2004, 19.01.2005 по 31.03.2005, з 09.03.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 31.12.2007 віднесені до списку №2 та встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірний період підтверджується записами трудової книжки та довідкою ТОВ «Гідромехмонтаж» №28 від 09.04.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Російської Федерації.
Відповідно до статей 5, 6 Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди. Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
Згідно статті 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Отже, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а, від 20.07.2020 у справі № 174/421/17(2-а/174/64/2017), від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20, від 06.11.2023 у справі № 560/764/21, від 14.08.2025 у справі №300/2075/23. 
Відповідно до статті 13 Угоди кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Постановою КМУ №1328 від 29.11.2022 Україна постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.
Листом Міністерства закордонних справ України №72/14-612-108210 від 29.12.2022 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого Постановою КМУ №376 від 23.04.2001 (зі змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка вчинена 13.03.1992, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19.06.2023.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023, яке опубліковане у Офіційному віснику України 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 для України 19.06.2023.
У Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Також, одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписано Україною, стала Угода між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення від 14.12.1995, яку ратифіковано Законом України №546/96-ВР від 22.11.1996.
Відповідно до статей 5-7 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, пенсійне забезпечення громадян Договірних Сторін та членів їх сімей здійснюється по законодавству Договірної Сторони, на території якої вони постійно проживають, якщо цією Угодою не встановлено інше.
При призначенні пенсій зараховується трудовий (страховий) стаж, в тому числі і той, що дає право для призначення пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, набутий по законодавству будь-якої з Договірних Сторін, в тому числі і до набуття чинності цієї Угоди, а також на території СРСР до 1 січня 1992 року. При цьому обчислення трудового (страхового) стажу проводиться по законодавству Договірної Сторони, яка призначає пенсію.
Громадянам, які проживали на території однієї Договірної Сторони і працювали після переселення на території іншої Договірної Сторони, пенсія обчислюється із заробітку (прибутку), який вони отримували на території Договірної Сторони переселення, якщо ними набутий мінімально необхідний трудовий (страховий) стаж для обчислення заробітної плати при призначенні пенсії у відповідності з законодавством Договірної Сторони переселення.
Відповідно до статті 16 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, кожна Договірна Сторона має право денонсувати цю Угоду, повідомивши письмово про це іншу Договірну Сторону. Дія цієї Угоди припиняється з дня, вказаного у повідомленні, але не раніше ніж через шість місяців з дня, наступного за днем отримання повідомлення.
Законом України №3117-IX від 29.05.2023 «Про денонсацію Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення» денонсовано «Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення», вчинену 14.12.1995 в м. Києві та ратифіковану Законом України від 22.11.1996 №546/96-ВР.
Згідно із листом Міністерства закордонних справ України від 15.08.2023 №72/14-612/1-96203 Угода між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, вчинена в м. Київ 14.12.1995, припиняє дію 23.12.2023.
Статтею 16 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення передбачено, що права громадян, набуті згідно положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили в разі її денонсації. 
З урахуванням викладеного колегія суддів констатує, що на час трудової діяльності у спірні періоди Угоди між Україною і Російською Федерацією та Україною і Республікою Білорусь були чинними, а тому їх положення протиправно не були застосовані ГУ ПФУ в Запорізькій області при зарахуванні стажу.
Отже, ГУ ПФУ в Запорізькій області протиправно не зараховані спірні періоди з мотивів роботи у Російській Федерації та Республіки Білорусь. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ПФУ в Запорізькій області протиправно не зараховано до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи з 20.09.1991 по 18.04.2003, з 21.04.2003 по 25.12.2003, з 12.01.2004 по 19.08.2004, з 11.10.2004 по 30.11.2004, 19.01.2005 по 31.03.2005, з 09.03.2006 по 29.12.2006, з 09.01.2007 по 31.12.2007.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.01.2026 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 14.04.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко