УХВАЛА

14 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 909/544/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання Дуб С.І.,

представників учасників справи:
позивача за первісним позовом (відповідача-1 за зустрічним позовом): Дмитрука О.І.,
відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Міла-Полякова Д.П.,
третьої особи за первісним позовом (відповідача-2 за зустрічним позовом): не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Радислав"

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (Горпинюк І.Є.)
від 19.02.2025

додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області (Горпинюк І.Є.) 
від 28.02.2025

та постанову Західного апеляційного господарського суду (Матущак О.І., Панова І.Ю., Кравчук Н.М.)
від 16.10.2025 

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Радислав"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Житловий комплекс "Родина"

про стягнення 153 070,82 грн

та за зустрічним позовом Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Радислав"

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"; 2) Обслуговуючого кооперативу "Житловий комплекс "Родина"

про визнання договору поруки удаваним та визнання договору постачання електричної енергії недійсним

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог
1. У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (далі - Позивач за первісним позовом, Відповідач-1 за зустрічним позовом, ТОВ "Прикарпатенерготрейд") звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Радислав" (далі - Відповідач за первісним позовом, Позивач за зустрічним позовом, Скаржник, ОК ЖБК "Радислав") про стягнення 152 961,62 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 8,21 грн 3% річних, 12,85 грн інфляційних втрат та 88,14 грн пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).
2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ОК ЖБК "Радислав" зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії від 14.12.2018 №2901350. Для забезпечення виконання зобов`язань ОК ЖБК "Радислав" за вказаним договором ТОВ "Прикарпатенерготрейд", як кредитор, та Обслуговуючий кооператив "Житловий комплекс "Родина" (третя особа за первісним позовом, Відповідач-2 за зустрічним позовом, ОК ЖК "Родина"), як поручитель, уклали договір поруки від 27.09.2019 № 2019/1571, за яким ОК ЖК "Родина" поручався за оплату ОК ЖБК "Радислав" 137 162,57 грн заборгованості за спожиту електроенергію з 01.01.2019 до 31.08.2019, а також за оплату поточного споживання електричної енергії з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року. Поручитель виконав свої зобов`язання повністю, тоді як ОК ЖБК "Радислав" не сплатив заборгованість за період з грудня 2020 року по квітень 2021 року.
3. У липні 2021 року ОК ЖБК "Радислав" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до ТОВ "Прикарпатенерготрейд" та ОК ЖК "Родина" про визнання договору поруки від 27.09.2019 №2019/1571 удаваним та визнання договору постачання електричної енергії недійсним.
4. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний договір поруки укладений з метою приховати іншій договір, а саме договір про постачання електричної енергії, який не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема підп.1 п. 5.3.1 ст. 5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі - ПРРЕЕ). Внаслідок укладення спірного договору ОК ЖК "Родина" використовує належні ОК ЖБК "Радислав" електричні мережі без його згоди та оплати компенсації за їх використання, без укладання договору про спільне використання мереж та фактично оплачує спожиту мешканцями багатоквартирних будинків електроенергію ТОВ "Прикарпатенерготрейд".
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
5. Справа судами розглядалася неодноразово. 
6. Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 20.04.2023 первісний позов задовольнив частково. Стягнув з ОК ЖБК "Радислав" на користь ТОВ "Прикарпатенерготрейд" 152 961,62 грн за спожиту електричну енергію, 2 294,42 грн судового збору. В частині стягнення 88,14 грн пені, 8,21 грн 3% річних, 12,85 грн інфляційних втрат відмовив. В задоволенні зустрічного позову відмовив.
7. Господарський суд Івано-Франківської області додатковим рішенням від 11.05.2023 клопотання ТОВ "Прикарпатенерготрейд" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 21.04.2023 задовольнив. Стягнув з ОК ЖБК "Радислав" на користь ТОВ "Прикарпатенерготрейд" 20 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
8. Західний апеляційний господарський суд постановою від 18.10.2023 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.04.2023 у справі №909/544/21 залишив без змін. Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.05.2023 у справі №909/544/21 частково скасував. Клопотання ТОВ "Прикарпатенерготрейд" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 21.04.2023 задовольнив частково. Стягнув з ОК ЖБК "Радислав" на користь ТОВ "Прикарпатенерготрейд" 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті в задоволенні клопотання відмовив.
9. Верховний Суд постановою від 24.04.2024 касаційну скаргу ОК ЖБК "Радислав" задовольнив. Постанову від 18.10.2023 та додаткову постанову від 22.11.2023 Західного апеляційного господарського суду, рішення від 20.04.2023 та додаткове рішення від 11.05.2023 Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/544/21 скасував. Справу №909/544/21 направив на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.
10. Верховний Суд, направляючи справу №909/544/21 на новий розгляд, вказав:
- суди попередніх інстанцій фактично залишили поза увагою всі доводи Скаржника, наведені в обґрунтування удаваності договору, зокрема щодо дійсних намірів Відповідачів за зустрічним позовом як сторін договору поруки, що спрямовані на встановлення між ними договірних відносин з постачання електричної енергії; укладення договору поруки з метою усунення Скаржника від участі у правовідносинах зі сплати електроенергії, спожитої мешканцями ОК ЖК "Родина" заборгованості за електроенергію за рахунок коштів мешканців, які мали бути отримані ОК ЖБК "Радислав" для перерахування на користь ТОВ "Прикарпатенерготрейд" на виконання договору №2901350; наявності конфлікту між ОК ЖБК "Радислав" та ОК ЖК "Родина" з моменту створення останнього щодо права володіння та управління наявним житловим фондом ЖК "Західний" тощо;
- суди залишили поза увагою твердження Скаржника стосовно того, що за умовами договору поруки ОК ЖК "Родина", як поручитель, поручився перед кредитором не лише за виконання боржником зобов`язань згідно з договором про постачання електроенергії від 01.01.2019 №2901350 щодо оплати заборгованості за спожиту електричну енергію, а й за оплату поточного споживання електричної енергії з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року згідно з виставленого рахунку на розподільчий рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "Прикарпатенерготрейд" (п. 2.1 договору), тобто за виконання зобов`язань, які ще не виникли, при цьому, таку оплату мав би проводити лише у разі несвоєчасного виконання боржником - Скаржником таких зобов`язань у встановлені договором від 01.01.2019 №2901350 строки (згідно з комерційною пропозицією ТОВ "Прикарпатенерготрейд" та пунктом 5.7 договору №2901350 строк оплати встановлюється в 5 банківських днів з дня отримання рахунку);
- вказуючи на те, що ОК ЖК "Родина" не є споживачем електричної енергії, суд першої інстанції не врахував, що визначене нормою підпункту 1 пункту 5.3.1 статті 5 ПРРЕЕ обмеження прав постачальника універсальних послуг стосується всіх видів забезпечення, які відповідно до чинного законодавства можуть бути застосовані до виконання зобов`язань споживачем, тобто і до тих, які підлягають забезпеченню не лише самим споживачем, а й іншою особою, наприклад поручителем згідно з договором поруки.
11. Під час нового розгляду Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 27.09.2024 прийняв відмову ТОВ "Прикарпатенерготрейд" до ОК ЖБК "Радислав" про стягнення 153 070,82 грн, та закрив провадження у справі №909/544/21 в частині первісного позову. За результатом нового розгляду Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 19.02.2025 відмовив в задоволенні зустрічного позову.
12. Господарський суд Івано-Франківської області додатковим рішенням від 28.02.2025 заяви та клопотання представників сторін задовольнив частково та здійснив розподіл судових витрат.
13. Західний апеляційний господарський суд постановою від 16.10.2025 зазначені судові рішення залишив без змін.
14. Судові рішення, зокрема, мотивовані таким:
- ОК ЖК "Родина" укладаючи договір поруки переслідувало, в тому числі, мету усунути ОК ЖБК "Радислав" від відносин постачання електричної енергії для потреб малоповерхового житлового комплексу, самостійно отримувати грошові кошти за споживання електричної енергії від мешканців малоповерхового житлового комплексу, та самостійно оплачувати спожиту електричну енергію її постачальнику - ТОВ "Прикарпатенерготрейд". ОК ЖБК "Радислав" не довів наявності у ТОВ "Прикарпатенерготрейд" наміру використати договір поруки для приховування фактичного укладення договору постачання електричної енергії на умовах колективного споживача з ОК ЖК "Родина";
- ОК ЖБК "Радислав" не підтвердив жодними доказами, що ТОВ "Прикарпатенерготрейд" надавав ОК ЖК "Родина" рахунки на оплату за спожиту малоповерховим житловим комплексом електричну енергію одночасно з наданням таких рахунків ОК ЖБК "Радислав". Позивач за зустрічним позовом не надав до матеріалів справи копій рахунків на оплату електричної енергії за період жовтня 2019 - жовтня 2020 років, які йому виставляв ТОВ "Прикарпатенерготрейд", хоча доступ до таких рахунків відповідно до умов договору постачання електричної енергії № 2901350 мав через свій персональний кабінет. 
- у зв`язку із тим, що ОК ЖК "Родина" мав намір, скориставшись договором поруки, самостійно оплачувати електропостачання малоповерхового житлового комплексу, то ОК ЖК "Родина" отримував кошти за спожиту електричну енергію від мешканців малоповерхового житлового комплексу та спрямовувало ці кошти як на оплату заборгованості, визначеної абзацом другим п. 2.1 договору поруки, так і на оплату поточного споживання електричної енергії за період жовтня 2019 року - жовтня 2020 року, що було передбачено абзацом третім п. 2.1 договору поруки, так і за періоди після жовтня 2020 року (що не передбачено договором поруки). Однак, оскільки зазначені дії не перебувають під контролем ТОВ "Прикарпатенерготрейд", не могли бути передбачені ним в момент укладення договору поруки, ОК ЖК "Родина" самостійно визначав призначення платежу, ТОВ "Прикарпатенерготрейд" у ряді випадків повертало отримані від ОК ЖК "Родина" кошти, як помилково сплачені, а 11.08.2021 ТОВ "Прикарпатенерготрейд" повернув ОК ЖК "Родина" залишок коштів в сумі 10 682,83 грн у зв`язку з виконанням договору поруки, то описані дії ОК ЖК "Родина" не підтверджують умислу ТОВ "Прикарпатенерготрейд" на укладення удаваного правочину.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та стислий виклад позиції інших учасників справи
15. Скаржник, з використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2025, додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2025, в якій просить скасувати рішення від 19.02.2025 та додаткове рішення від 28.02.25 Господарського суду Івано-Франківської області, постанову від 16.10.2025 Західного апеляційного господарського суду та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.
16. Скаржник вказує, що подає касаційну скаргу на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
17. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження Скаржник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права, а саме статтю 86 ГПК України та пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2022 року у справі № 922/313/20 (аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 від 23.10.2019, у справі № 917/2101/17 тощо), у постанові від 19.04.2023 у справі №910/15551/20 Великої палати Верховного Суду, що є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень згідно із пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
18. Також у своїй касаційній скарзі Скаржник зазначив, що при вирішенні даної справи господарськими судами не були враховані прямі вказівки Верховного Суду, викладені в постановах від 01.11.2022 та від 24.04.2024, тобто мало місце невиконання статті 316 ГПК України. Так, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.06.2022 року у справі №922/313/20 було вказано правовий висновок щодо застосування стандарту доказування у справах господарського судочинства.
19. 06 квітня 2026 року, в межах строку, встановленого Верховним Судом, ТОВ "Прикарпатенерготрейд" подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
20. Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією держархбудконтролю в Івано-Франківській області від 10.06.2013 №ІФ143131610686 з експертизою проектної документації, засвідчено відповідність закінченого будівництвом та готовим до експлуатації об`єкта - малоповерхового житлового комплексу (замовник будівництва ОК ЖБК "Радислав").
21. ТОВ "Прикарпатенерготрейд" як постачальник та ОК ЖБК "Радислав" як споживач уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах типового договору. Цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.
22. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2 договору).
23. За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1 договору).
24. Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (пункт 3.4 договору).
25. Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору (пункт 5.1 договору).
26. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.8 договору).
27. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені комерційною пропозицією. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (пункт 5.10 договору).
28. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію та інших рахунків споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії (пункт 5.13 договору).
29. Споживач має право, зокрема, отримувати електричну енергію на умовах, визначених у цьому договорі. Постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору (пункти 6.1,7.1 договору).
30. Цей договір укладено на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (пункт 13.1 договору).
31. 14.12.2018 ОК ЖБК "Радислав" приєднався до договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, шляхом підписання заяви-приєднання.
32. Умовами заяви-приєднання (додатку №1 до договору №2901350) сторонами погоджено:
- початок постачання електричної енергії з 01.01.2019;
- найменування споживача ОК ЖБК "Радислав"; 
- найменування ОСР споживача АТ "Прикарпаттяобленерго";
- назву об`єкта постачання малоповерховий житловий комплекс за адресою: ур. Чобіт, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423;
- номери лічильників 93539212, 93605210.
33. Комерційною пропозицією - додатком №2 до договору №2901350 обумовлено, що розрахунковий період складає календарний місяць (розрахунковим періодом вважається період, який починається з 01 числа поточного місяця та триває до 31 числа (пункт 2).
34. Спосіб оплати - оплата за фактично спожиту електроенергію відповідно до даних комерційного обліку (пункт 3).
35. Термін надання остаточного рахунка за спожиту електроенергію електропостачальником - протягом 3 робочих днів з моменту отримання інформації про обсяги споживання згідно з даними комерційного обліку (пункт 5).
36. Термін оплати рахунків - 5 робочих днів від дати отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (пункт 6).
37. Здійснення розрахунків за електричну енергію - система онлайн-розрахунків "Персональний кабінет" на вебсайті постачальника (пункт 7).
38. Онлайн розрахунки сторони проводять в електронному вигляді, а саме акти, рахунки, повідомлення про припинення постачання електроенергії, акти звірки та інші документи, якими сторони здійснюють обмін у процесі виконання цього договору надаються сторонами в електронному вигляді через персональний кабінет. Такі електронні документи визнаються сторонами, як офіційні (пункт 7.1).
39. Споживач самостійно отримує рахунок на оплату електричної енергії не пізніше 4-го календарного дня наступного за розрахунковим періодом у персональному кабінеті. У разі відсутності можливості отримання/відправлення електронних документів через персональний кабінет споживач зобов`язаний подати/отримати документи в паперовому вигляді наручно у центрі обслуговування клієнтів постачальника не пізніше 4-го календарного дня наступного за розрахунковим. Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий споживачем ні через персональний кабінет, ні у паперовому вигляді у постачальника на 4-й календарний день наступний за розрахунковим - він вважається таким, що вручений постачальником споживачу 4-го календарного дня наступного за розрахунковим місяцем та споживач вважається з ним ознайомлений. Строк оплати такого рахунку обчислюється з наступного робочого дня після його вручення (пункт 7.2).
40. Виконуючи умови договору позивач поставив відповідачу електричну енергію до об`єкта, визначеного договором №2901350, - малоповерхового житлового комплексу за адресою: ур. Чобіт, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область.
41. Відповідно до рахунку за електроенергію від 31.01.2019 №2901350/1 за січень 2019 року кількість поставленої електроенергії складає 113550кВт*год на суму 190 764,00 грн.
42. Згідно з інформацією ТОВ "Прикарпатенерготрейд", викладеною у листі від 08.08.2021 №2713, нарахування за спожиту електричну енергію у січні 2019 року проведено на підставі показників приладів обліку, які внесено ОК ЖБК "Радислав".
43. Додатковою угодою про порядок погашення заборгованості від 18.03.2019 до договору №2901350 відповідач визнав свої боргові зобов`язання зі сплати вартості поставленої позивачем електричної енергії станом на 12.03.2019 в сумі 179 962,00 грн та зобов`язався розрахуватись до 25.02.2020 згідно графіку, наведеного в угоді.
44. Актом від 08.05.2019 №219-19 до договору №2901350 зафіксовано проведення заміни приладу обліку електроенергії.
45. Доказів сплати в повному обсязі спожитої електроенергії за грудень 2020 - квітень 2021 років в сумі 152 961,62 грн згідно з актами про використану електричну енергію від 31.12.2020, від 30.01.2021, від 27.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021, рахунками за електроенергію від 31.12.2020, від 30.01.2021, від 27.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021 ОК ЖБК "Радислав" суду не подав.
46. ОК "ЖК "Родина" (поручитель) та ТОВ "Прикарпатенерготрейд" (кредитор) уклали договір поруки від 27.09.2019 №2019/1571, за умовами якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за часткове виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії, що був укладений між кредитором та боржником - ОК ЖБК "Радислав" (пункт 1.1.договору).
47. Поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобов`язань згідно договору про постачання електроенергії від 01.01.2019 №2901350, а саме за: - оплату заборгованості за спожиту електроенергію на суму 137 162,57 грн згідно з виставленим рахунком на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "Прикарпатенерготрейд". Період сплати вересень 2019 року - 5 717,57 грн, жовтень 2019 року - 5 715 грн, листопад 2019 року - 5 715 грн, грудень 2019 року - 5 715 грн, січень 2020 року - 5 715 грн, лютий 2020 року - 5 715 грн, березень 2020 року - 5 715 грн, квітень 2020 року - 5 715 грн, травень 2020 року - 5 715 грн, червень 2020 року - 5 715 грн, липень 2020 року - 5 715 грн, серпень 2020 року - 5 715 грн, вересень 2020 року - 5 715 грн, жовтень 2020 року - 5 715 грн, листопад 2020 року - 5 715 грн, грудень 2020 року - 5 715 грн, січень 2021 року - 5 715 грн, лютий 2021 року - 5 715 грн, березень 2021 року - 5 715 грн, квітень 2021 року - 5 715 грн, травень 2021 року - 5 715 грн, червень 2021 року - 5 715 грн, липень 2021 року - 5 715 грн, серпень 2021 року - 5 715 грн; - оплату поточного споживання електроенергії з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року згідно з виставленим рахунком на розподільчий рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "Прикарпатенерготрейд" (пункт 2.1 договору).
48. Поручитель гарантував виконання забезпеченого даним договором зобов`язання згідно з пунктом 2.1 в термін, передбачений основним договором (пункт 2.2 договору).
49. Термін дії договору - до повного виконання поручителем свого зобов`язання (пункт 5.1 договору).
50. Матеріали справи містять виписки АТ КБ "Приват Банк" по рахунку ОК "ЖК "Родина" за період з 01.01.2020 до 16.06.2021, з яких вбачається сплата поручителем як заборгованості за спожиту електроенергію, так і вартості поточного споживання електроенергії, визначених договором поруки від 27.09.2019 №2019/1571.
51. У листі №2390 від 14.09.2020 кредитор засвідчив, що за період з 01.09.2019 по 01.09.2020 поручитель сплатив 271 018,80грн, а згідно з розрахунком ТОВ "Прикарпатенерготрейд" борг ОК "ЖК "Родина" за договором поруки №2019/1571 від 27.09.2019 відсутній.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції
52. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
53. Касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
54. Скаржник у касаційній скарзі стверджує, що суди попередніх інстанцій не врахували правові позиції щодо застосування норм статті 86 ГПК України та пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України, без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.06.2022 року у справі № 922/313/20, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/2101/17, від 19.04.2023 у справі №910/15551/20.
55. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
56. Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, є справедливість, добросовісність та розумність.
57. У справі, що розглядається, предметом розгляду за зустрічним позовом є вимога Скаржника про визнання договору поруки від 27.09.2019 №2019/1571, укладеного між Відповідачами, удаваним та визнання договору постачання електричної енергії недійсним.
58. Суди попередніх інстанцій у цій справі дійшли висновку, що невідповідність договору поруки вимогам законодавства не свідчить про його удаваність, а може бути, за наявності відповідного позову заінтересованої особи, підставою для визнання його недійсним саме як договору поруки, а не як удаваного правочину, що прикриває інший договір, оскільки правове регулювання цих правочинів є різним.
59. Водночас Скаржник в касаційній скарзі вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції не враховали висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних у касаційній скарзі постановах Верховного Суду.
60. У зв`язку з цим Суд зауважує, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
61. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 вказала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
62. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін "подібні правовідносини" може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
63. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.
64. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.
65. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.
66. Перевіривши доводи Скаржника та проаналізувавши постанови Верховного Суду, наведені у касаційній скарзі, в контексті подібності правовідносин та встановлених судами обставин справи, Суд дійшов наступних висновків.
67. У наведеній Скаржником постанові Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 922/313/20 (922/3069/21) встановлено, що касаційна скарга була обґрунтована тим, що суди відмовили в задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи у справі з підстав необґрунтованості, хоча єдиною підставою незадоволення такого клопотання могло бути те, що він поданий не в межах процесуальних строків. У зв`язку з цим Верховний Суд, враховуючи конкретні обставини встановлені у справі № 922/313/20 (922/3069/21), виснував, якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.
68. Зважаючи на загальний характер висновків Верховного Суду щодо питання застосування статей 79, 86, 237, 269 ГПК України, викладених у постанові від 09.06.2022 у справі № 922/313/20 (922/3069/21) (на яку посилається Скаржник), Суд також не вбачає жодної невідповідності висновків судів попередніх інстанцій висновкам суду касаційної інстанції в частині дослідження та надання оцінки доказам, доводам сторін, дотримання судом стандартів доказування, обґрунтованості судового рішення. Більше того, питання визнання недійсним договору у наведеній Скаржником справі № 922/313/20 (922/3069/21) не досліджувалося. Звідси, посилання Скаржника на вказану постанову Верховного Суду визнаються необґрунтованими.
69. Предметом розгляду справи №910/18036/17 було зобов`язання відповідача звільнити з-під арешту та закрити рахунки та визнання договору банківського рахунку припиненим. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в межах зведеного виконавчого провадження з примусового виконання наказів господарського суду державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в подальшому державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка входила до зведеного виконавчого провадження, якою постановлено звільнити з-під арешту кошти, що містяться на рахунках у відповідача, проте відповідачем на час подання позову арешт з рахунків не знято, чим порушено вимоги Закону України "Про банки і банківську діяльність".
70. Предметом розгляду справи №917/2101/17 було визнання недійсним правочину щодо переходу права власності на нежитлове приміщення, виробничі будівлі у зв`язку із порушенням вимог чинного законодавства. Позовні вимоги мотивовано тим, що дії банку з переходу права власності вчинені з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки, на момент набуття права власності банком не проводилась оцінка нерухомого майна, як того вимагає стаття 37 Закону України "Про іпотеку" та умови іпотечного договору.
71. Так, у справах № 910/18036/17; № 917/2101/17,на які посилається Скаржник, Верховний Суд виснував, зокрема, що обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. У зазначених судових справах Верховний Суд, звертаючись загалом до категорії стандарту доказування відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору. Стандарт "вірогідності доказів" не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 ГПК України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Водночас статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим і відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
72. Отже, правові висновки, сформульовані Верховним Судом у справах №910/18036/17 та №917/2101/17, стосувалися норм процесуального права, застосування яких є загальним, зокрема, під час вирішення питання вірогідності доказів, їх оцінки, законності і обґрунтованості судового рішення і питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
73. Предметом розгляду справи №910/15551/20 було визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів в частині та відновлення становища, яке існувало до порушення прав. Позов мотивований тим, що спірний Договір купівлі-продажу цінних паперів не відповідає вимогам законодавства у сфері валютного регулювання, чинного на дату його укладення, зокрема частині першій статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Положенню про порядок надання небанківським фінансовим установам, національному оператору поштового зв`язку генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 09 серпня 2002 року № 297, оскільки за цим Договором перейшли права власності на валютні цінності, а саме цінні папери - прості іменні акції ПрАТ "Полтавський ГЗК", від продавців-нерезидентів до покупців-нерезидентів без наявності в указаних юридичних осіб ліцензії на здійснення валютних операцій. Внаслідок укладення спірного Договору позивач протиправно був позбавлений права власності на пакет акцій відповідного розміру у статутному капіталі ПрАТ "Полтавський ГЗК". У постанові від 19.04.2023 у справі № 910/15551/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме, виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими їх обґрунтовує позивач; при цьому, користуючись принципом "суд знає закони", при вирішенні спору суд може застосувати до спірних правовідносин інші норми права, ніж ті, які зазначив позивач як правову підставу позову.
74. Таким чином, правовідносини у цій справі № 909/544/21 не є подібними з правовідносинами у справах № 922/313/20 (922/3069/21), № 910/18036/17, № 917/2101/17, №910/15551/20 за предметом та підставами позову, за фактично встановленими обставинами справи, а отже, і за матеріально-правовим регулюванням.
75. Враховуючи викладене, перевіривши доводи Скаржника, наведені у касаційній скарзі, Суд не знайшов підтверджень обґрунтованості тверджень щодо неврахування судами попередніх інстанцій у цій справі висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, з огляду на нерелевантність вказаної Скаржником судової практики. 
76. Отже, зважаючи на те, що наведена Скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Радислав".
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
77. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
78. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (частина друга статті 296 ГПК України).
79. З урахуванням викладеного вище, касаційне провадження у цій справі, що відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України. 
Судові витрати
80. Оскільки Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження, понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на нього.
Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження у справі №909/544/21 за касаційною скаргою Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив "Радислав" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2025, додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2025 у справі № 909/544/21 закрити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова