Справа № 953/2012/26
н/п 2/953/2165/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 березня 2026 року           м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 26251000003064 від 05 березня 2018 року у сумі 14578,68 грн, з яких: 5200,25 грн – заборгованість за основним боргом, 7978,40 грн – заборгованість за відсотками, 1400,00 грн – заборгованість за комісією.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 березня 2018 року між Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 26251000003064. 15 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Банк кредит Дніпро» за договором факторингу № 15/12/21 відступило ТОВ «Цикл фінанс» право грошової вимоги за кредитним договором від 05 березня 2018 року, що укладений з ОСОБА_1 . Внаслідок невиконання зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість, що зумовило звернення ТОВ «Цикл фінанс» до суду із відповідним позовом.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом спрямування судової повістки поштовим повідомленням. В судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.
23 лютого 2018 року ОСОБА_1 власноручно підписав комплексний договір про надання банківських послуг № 26251000003064-КР (опитувальник), відповідно до змісту якого просив банк відкрити поточний рахунок в гривні та випустити на ім`я останнього платіжну карту для здійснення розрахунків по цьому рахунку (розділ 8 Заява про відкриття поточного рахунку та надання платіжної карти).
Того ж дня, 23 лютого 2018 року між Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та ОСОБА_1 шляхом підписання останнім та представником банку заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки укладено Договір про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки, невід`ємною частиною якого є УДБО, Тарифи, Заява про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки. 
Строк кредиту – 12 місяців з наступною автопролонгацією на кожні наступні 12 місяців, у випадку відсутності повідомлення банку про закінчення строку кредиту. Процентна ставка згідно з умовами встановленими тарифами банку (розділ 9 Заява про надання кредиту).
Окрім того, 23 лютого 2018 року ОСОБА_1 власноручно підписав запит на отримання кредиту в сумі 5600,00 грн, строком – 12 місяців, цільове призначення: на споживчі потреби та оплати комісії за надання кредиту. 
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було долучено виписку по особовому рахунку за період з 05.03.2018 по 14.12.2021 зі змісту якої вбачається, що відповідачу були видані кредитні кошти, якими він користувався.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 26251000003064 від 05.03.2018 вбачається, що станом на 14 грудня 2021 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за наданим кредитом у розмірі 14578,65 грн, що складається з тіла кредиту 5200,25 грн, відсотків 7978,40 грн та заборгованості за комісією 1400,00 грн.
15 грудня 2021 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно до якого на умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта за цими кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників придбаних від клієнта за цим договором (п. 1.2 договору).
Згідно із положеннями пункту 6.2.2. договору права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. перехід права вимоги відбувається шляхом підписання акту приймання-передачі права вимоги у відповідності до додатку № 3 до даного договору в день підписання договору та набрання ним чинності.
Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1 договору).
Акт приймання-передачі прав вимог за договором факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року підписаний представниками банку та позивача 15 грудня 2021 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є Додатком № 1 до Договору факторингу, кредитний договір № 26251000003064 від 05.03.2018 включений до Портфелю заборгованості, боржник ОСОБА_1 , загальний розмір заборгованості 14578,65 грн.
Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Враховуючи викладене, суд вважає, що між відповідачем та банком було належним чином укладено кредитний договір № 26251000003064, згідно якого позичальник отримав кредит, шляхом встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка, а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини.
Як регламентовано ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження (ст.1080 ЦК України).
За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу (глава 73 ЦК України).
Оскільки АТ «Банк кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» дотримані умови договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року, що встановлюють порядок та процедуру відступлення права вимоги за кредитним договором № 26251000003064, то суд дійшов висновку, що позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором.
Із змісту позовних вимог вбачається, що ТОВ «Цикл Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14578,65 грн, що складається з тіла кредиту 5200,25 грн, відсотків 7978,40 грн та заборгованості за комісією 1400,00 грн.
Між тим, доказів про узгодження умов надання коштів позивач не надав. Із наданих позивачем доказів за підписом відповідача, ні комплексний договір про надання банківських послуг № 26251000003064-КР (опитувальник), ні запит на отримання кредиту в сумі 5600,00 грн не містить домовленості сторін про сплату процентів ані за користування кредитними коштами, ані за прострочення повернення кредиту, ані комісійне обслуговування кредиту.
Суд зауважує, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (постанова Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).
Тому відсутні підстави вважати, що наявне посилання в комплексному договорі про надання банківських послуг № 26251000003064-КР (опитувальник) за підписом позичальника щодо ознайомлення відповідача із умовами договору платіжної картки, тарифами, удбо (розділ 11. Інші умови комплексного договору), є достатнім доказом укладення сторонами договору кредиту на тих умовах, які там зазначені.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що підлягають відхиленню вимоги ТОВ «Цикл фінанс» щодо стягнення нарахованої заборгованості за відсотками та комісією за кредитним договором, що включений позивачем в суму заборгованості відповідача.
Суд не бере до уваги обґрунтування вимоги в частині нарахування та стягнення відсотків положеннями паспорту кредиту за підписом позичальника, що містить розмір відсотків.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 висловлює такий висновок:
Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. 
Отже, підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту не може вважатися належним чином укладанням договору про споживчий кредит, дотримання його форми та погодженням умов.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що підлягає задоволення вимога позивача щодо стягнення на користь ТОВ «Цикл фінанс» заборгованості відповідача по тілу кредиту в сумі 5200,25 грн. 
Щодо розподілу судових витрат:
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором для не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях. 
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 2500,00 грн.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України.
Рішенням суду стягнуто на корить позивача 5200,25 грн, що становить 35,67 % від ціни позову, а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 949,68 грн (2662,40 грн х 35,67 %).
Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» заборгованість за кредитним договором № 26251000003064 від 05 березня 2018 року у сумі 5200,25 грн (п`ять тисяч двісті гривень 25 копійок), що становить заборгованість за основним боргом (кредитом).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 949,68 грн (дев`ятсот сорок дев`ять гривень 68 копійок), а також витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).
Повний текст рішення складено 25 березня 2026 року.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, адреса: 04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя              Кіндер В. А.