Справа № 496/948/26
Провадження № 3/496/608/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря – Сурженко В.С., 
особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2026 року о 21:04 год., с-ще Хлібодарське, шосе Тираспільське 28/23 км, Одеського району Одеської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис при цьому керував вищевказаним автомобілем будучи позбавленим права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України та він заперечував перебування у стані наркотичного сп`яніння, вважав, що до нього працівники поліції відносилися упереджено, оскільки відносно нього вже є протоколи за ст. 130 КУпАП, тому вони їх складають як під копірку, також не бажав їхати до медичної установи, так як його відразу передають представникам ТЦК, при цьому визнав вину за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин даної справи, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за кваліфікуючою ознакою керування транспортним засобом особою,що не має права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року та п. 2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568474, серії ЕПР1 № 568468 від 16.01.2026 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4019562 від 06.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, довідкою про наявність повторності адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, дослідженими відеозаписами, згідно встановлено факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законодавством порядку, при цьому він не мав права керування таким транспортним засобом.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як вбачається з довідки інспектора ВАП УПП в Одеській області посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 видавалось та підлягає вилученню.
Крім того, санкціями ч. 3 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено одне з додаткових адміністративних стягнень - позбавлення права керування транспортним засобом.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 702/301/20 суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Згідно з приписами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. 
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, судом не встановлено, також беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають з ознаками стану наркотичного сп`яніння та їх відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння прирівнюється до керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_1 посвідчення водія отримував, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, належних висновків для себе не зробив та знову керував транспортним засобом з ознаками стану наркотичного сп`яніння, не маючи права керування транспортними засобами, а тому з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень, суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції статей за якими кваліфіковані його дії, без конфіскацією транспортного засобу (належить ОСОБА_2 ), що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Суд переконаний, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 40-1, 36, 126 ч. 5, 130 ч. 3, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;
- за ч. 3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу.
На підставі ст. 36 КпАП України визначити остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення - за ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,0 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя              І.М. Горяєв

Повний текст постанови суду складений 01.04.2026 року