ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

23.03.2026 Справа №905/1181/25   
за позовом: Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м.Дружківка, вул.Космонавтів, 39, код ЄДРПОУ 03337119)

до відповідача: Командитного товариства «Рубін Н» (84301, Донецька область, м.Краматорськ, просп.Незалежності (колишня - Двірцева), 37, код ЄДРПОУ 01553936)

про стягнення 309137,56 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», м.Дружківка звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Командитного товариства «Рубін Н», м.Краматорськ про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 307446,25 грн та за абонентське обслуговування в сумі 1691,31 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, до якого споживач приєднався 03.11.2021, внаслідок чого у Командитного товариства «Рубін Н» утворилась заборгованість за тепловою енергією у розмірі 307446,25 грн та за абонентським обслуговуванням в сумі 1691,31 грн.
При цьому, за змістом позовної заяви, заборгованість за тепловою енергією виникла за період з 01.11.2021 по 01.10.2025 і включає в себе плату за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби з опалення, а також донарахування до мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, за абонентським обслуговуванням - за період з 01.10.2020 по 01.10.2025.

Ухвалою суду від 12.11.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1181/25, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Командитне товариство «Рубін Н» було належним чином повідомлене про відкриття провадження у справі №905/1181/25 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, з огляду на наступне.
Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст.242 вказаного кодексу, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Як свідчать відомості комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», Командитне товариство «Рубін Н» не має електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі чи її окремій підсистемі (модулі). Тож, судові рішення відповідачу мали надсилатись в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.
За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру.
Відповідно до інформації, яка наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач зареєстрований за адресою: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, просп.Незалежності, 37.
На вказану адресу господарським судом було направлено ухвалу від 12.11.2025. Поштове відправлення, яким було скеровано наведену ухвалу суду, повернулось з відміткою «адресат відсутній».
Виходячи зі змісту ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 22.03.2023 у справі №905/1397/21.
Таким чином, з огляду на приписи ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що вказаний процесуальний документ по справі вважається такими, що був вручений відповідачу.
Також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» у розділі «Повідомлення для учасників судового процесу» було опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі №905/1181/25.
Поряд з цим, у матеріалах справи наявне посилання на електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку судом було скеровано ухвалу від 12.11.2025.
Одночасно, судом вчинялись дії, направлені на встановлення телефонного зв`язку з відповідачем (телефонограма б/н від 17.11.2025).
У цьому випадку судом також враховано, що згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Станом на дату ухвалення рішення відповідач відзиву не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив.
Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення реалізації ним своїх прав на судовий захист, в т. ч. шляхом надання відповідних заяв по суті справи, спір вирішено за наявними матеріалами в порядку норм ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05:30 24.02.2022 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась і триває на теперішній час.
У відповідності до спільного розпорядження голови та керівника апарату суду №6-р від 25.05.2023, з урахуванням рішення №1 від 13.06.2022 зборів суддів Господарського суду Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду, продовжено особливий режим роботи суду (дистанційно або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), тимчасове обмеження доступу до приміщення суду.
Приймаючи до уваги наведене, а також безпекову ситуацію у м.Харкові, спір вирішено з об`єктивних причин з перевищенням строків, визначених ст.248 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Відповідно до статуту Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», затвердженого розпорядженням №30 від 18.01.2001 голови облдержадміністрації в редакції розпорядження №941/5-20 від 28.08.2020 голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації, позивач є юридичною особою публічного права (п.2.1); метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам у порядку, встановленому законодавством.
Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Підприємство є юридичною особою та самостійним господарським суб`єктом, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в судових органах, укладати угоди (п.п.1.2, 2.1 статуту).
До складу підприємства у вигляді відокремлених підрозділів входить 16 теплопостачальних відокремлених підрозділів - виробничих одиниць, що не мають статусу юридичної особи та діють згідно з Положенням, затвердженим Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго», зокрема, відокремлений підрозділ - виробнича одиниця Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Слов`янськтепломережа» (п.3.1 статуту).
Як зазначено в позовній заяві, на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 04.10.2021 позивачем було розміщено (опубліковано) типовий договір на офіційному сайті Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» http://www.kpdtke.com.ua. На вказаному сайті позивач також розмістив інформацію про вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку; розмір тарифу, розмір плати за абонентське обслуговування, заяву-приєднання, тощо.
Як вказує позивач, у період з 01.11.2021 по 01.10.2025 Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» безперервно забезпечувало постачання теплової енергії, а також у період з 01.10.2020 по 01.10.2025 надавало послуги з абонентського обслуговування до багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Поштова (колишня - Рози Люксембург), 44.
Згідно з довідкою «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» 24.12.2012 було зареєстровано право власності Командитного товариства «Рубін Н» на нежитлове вбудоване приміщення магазину «Діамант» за адресою: Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Рози Люксембург (нині - Поштова), 44.
Відповідно до наявного у матеріалах справи акту б/н від 01.07.2017, складеного між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» і Командитним товариством «Рубін Н», загальна площа належного відповідачу приміщення становить 404,1 кв. м, з яких 238,1 кв. м - опалювальна площа, 166 кв. м - площа, яка відключена від систем опалення.
За змістом акту, складеного 28.09.2015 між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» і Командитним товариством «Рубін Н», було прийнято в експлуатацію засіб обліку теплової енергії Ultraheat (заводський №68421980).
Крім того, у будинку встановлені два вузла комерційного обліку теплової енергії Multical 602 та Multical 603, що підтверджується актами, складеними між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Роза-Центр».
У спірні періоди будинок за вказаною адресою підключався до мережі (системи) теплопостачання у зв`язку з початком опалювальних сезонів, що підтверджується актами б/н від 02.11.2020, б/н від 25.10.2021, б/н від 01.11.2022, б/н від 01.11.2023, б/н від 01.11.2024, складеними між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі відокремленого підрозділу - виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Слов`янськтепломережа» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Роза-Центр».
З огляду на постачання теплової енергії у багатоквартирний житловий будинок, в якому знаходиться вбудоване приміщення, що належить відповідачу, враховуючи опублікування типового договору на офіційному сайті Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», позивач вважає, що між сторонами діє відповідний договір, у зв`язку з чим Командитне товариство «Рубін Н» зобов`язане оплатити вартість теплової енергії (з урахуванням плати за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби з опалення, а також донарахувань до мінімальної частки питомого споживання теплової енергії) і абонентську плату.
Відтак, позивач сформував акти та рахунки на загальну суму 307446,25 грн щодо поставленої теплової енергії, належної до сплати відповідачем, а саме: 
- №1121_115 за листопад 2021 року на суму 10417,19 грн, 
- №1221_115 за грудень 2021 року на суму 11860,07 грн,
- №122_115 за січень 2022 року на суму 15699,23 грн;
- №122_115 за лютий 2022 року на суму 7444,88 грн;
- №322_115 за березень 2022 року на суму 9006,77 грн;
- №1122_115 за листопад 2022 року на суму 13248,96 грн;
- №1222_115 за грудень 2022 року на суму 14954,17 грн;
- №123_115 за січень 2023 року на суму 20090,57 грн;
- №223_115 за лютий 2023 року на суму 17639,59 грн;
- №323_115 за березень 2023 року на суму 12722,47 грн;
- №1123_115 за листопад 2023 року на суму 11124,64 грн;
- №1223_115 за грудень 2023 року на суму 13687,37 грн;
- №124_115 за січень 2024 року на суму 16104,76 грн;
- №224_115 за лютий 2024 року на суму 12475,93 грн;
- №324_115 за березень 2024 року на суму 11051,08 грн;
- №1124_115 за листопад 2024 року на суму 13470,43 грн;
- №1224_115 за грудень 2024 року на суму 14995,99 грн;
- №125_115 за січень 2025 року на суму 23577,12 грн;
- №225_115 за лютий 2025 року на суму 29106,17 грн;
- №325_115 за березень 2025 року на суму 28768,86 грн.
Тарифи визначені відповідно до розпоряджень №1083/5-21 від 27.10.2021, №1309/5-21 від 23.12.2021, №477/5-23 від 02.10.2023, №85/5-24 від 19.02.2024, №599/5-24 від 09.09.2024, №828/5-24 від 12.12.2024, №117/5-25 від 17.02.2025 голови Обласної державної адміністрації, начальника (керівника) Обласної військової адміністрації (Обласної військово-цивільної адміністрації).
За твердженням позивача відповідні нарахування здійснювались з урахуванням показників приладу обліку. До матеріалів справи додано акти зняття показань вузла комерційного обліку теплової енергії.
Заперечень щодо обставин відпуску теплової енергії відповідач не заявив.
Також, позивач оформив акти і рахунки відносно належної до сплати відповідачем за спірний період абонентської плати на загальну суму 1691,31 грн: 
- №А_1120А_115 за жовтень 2020 - листопад 2020 року на суму 52,84 грн;
- №А_1220А_115 за грудень 2020 року на суму 26,42 грн;
- №А_121А_115 за січень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_221А_115 за лютий 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_321А_115 за березень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_421А_115 за квітень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_521А_115 за травень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_621А_115 за червень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_721А_115 за липень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_821А_115 за серпень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_921А_115 за вересень 2021 року на суму 26,42 грн;
- №А_1021А_115 за жовтень 2021 року на суму 33,74 грн;
- №А_1121А_115 за листопад 2021 року на суму 33,74 грн;
- №А_1221А_115 за грудень 2021 року на суму 33,74 грн;
- №А_122А_115 за січень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_222А_115 за лютий 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_322А_115 за березень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_422А_115 за квітень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_522А_115 за травень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_622А_115 за червень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_722А_115 за липень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_822А_115 за серпень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_922А_115 за вересень 2022 року на суму 33,74 грн;
- №А_1022А_115 за жовтень 2022 року на суму 29,15 грн;
- №А_1122А_115 за листопад 2022 року, з урахуванням перерахунків, на суму -1,52 грн;
- №А_1222А_115 за грудень 2022 року на суму 29,15 грн; 
- №А_123А_115 за січень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_223А_115 за лютий 2023 року, з урахуванням перерахунків, на суму -126,77 грн;
- №А_323А_115 за березень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_423А_115 за квітень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_523А_115 за травень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_623А_115 за червень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_723А_115 за липень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_823А_115 за серпень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_923А_115 за вересень 2023 року на суму 29,15 грн;
- №А_1023А_115 за жовтень 2023 року на суму 38,02 грн;
- №А_1123А_115 за листопад 2023 року на суму 38,02 грн;
- №А_1223А_115 за грудень 2023 року, з урахуванням перерахунків, на суму -54,72 грн;
- №А_124А_115 за січень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_224А_115 за лютий 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_324А_115 за березень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_424А_115 за квітень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_524А_115 за травень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_624А_115 за червень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_724А_115 за липень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_824А_115 за серпень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_924А_115 за вересень 2024 року на суму 38,02 грн;
- №А_1024А_115 за жовтень 2024 року на суму 42,89 грн;
- №А_1124А_115 за листопад 2024 року на суму 42,89 грн;
- №А_1224А_115 за грудень 2024 року, з урахуванням перерахунків, на суму -29,11 грн;
- №А_125А_115 за січень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_225А_115 за лютий 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_325А_115 за березень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А425А_115 за квітень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_525А_115 за травень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_625А_115 за червень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_725А_115 за липень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_825А_115 за серпень 2025 року на суму 42,89 грн;
- №А_925А_115 за вересень 2025 року на суму 42,89 грн.
Розмір плати за абонентське обслуговування був встановлений відповідно до наказів №470 від 16.09.2020, №443 від 30.09.2021, №215 від 14.09.2022, №243 від 04.09.2023, №211 від 05.09.2024 Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та складених до них калькуляцій.
Вказані акти та рахунки були направлені на зареєстровану адресу відповідача листом з описом вкладення. Однак, Командитне товариство «Рубін Н» рахунки не оплатило, обґрунтованих заперечень щодо визначених у них сум, застосованих тарифів тощо не надало.
Оскільки відповідач своїх обов`язків за типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії не виконав, Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» заявлено до стягнення у судовому порядку заборгованість за тепловою енергією (з урахуванням плати за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби з опалення, а також донарахувань до мінімальної частки питомого споживання теплової енергії) та заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 1691,31 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом ч.1 ст.634 вказаного кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України).
Отже, за змістом вказаних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Згідно із ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
За приписами ст.714 вказаного кодексу за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії, зокрема і обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Положеннями ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;
внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);
житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;
індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
За змістом п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
За приписами п.п.1, 5 ч.2 ст.7 вказаного нормативно-правового акту індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч.ч.1, 4 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.
Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.
Частинами 1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Відповідно до ч.5 ст.13 наведеного нормативно-правового акту, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Постановою №830 від 21.08.2019 Кабінету Міністрів України затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Пунктом 13 вказаної Постанови визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Форма індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджена постановою №1022 від 08.09.2021 Кабінету Міністрів України.
04.10.2021 Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії, на офіційному веб-сайті підприємства https://kpdtke.com.ua/ було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до п.2 вказаного договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п.4 договору).
Матеріали справи не містять доказів підписання між сторонами договору, а також підписаної відповідачем заяви-приєднання до індивідуального договору на послугу з постачання теплової енергії за адресою: Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Рози Люксембург (нині - Поштова), 44. Відсутні також і докази проведення відповідачем оплат за оформленими позивачем рахунками.
Разом з тим, у спірні періоди будинок за вказаною адресою підключався до мережі (системи) теплопостачання у зв`язку з початком опалювальних сезонів, що підтверджується актами б/н від 02.11.2020, б/н від 25.10.2021, б/н від 01.11.2022, б/н від 01.11.2023, б/н від 01.11.2024, складеними між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі відокремленого підрозділу - виробничої одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Слов`янськтепломережа» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Роза-Центр».
Таким чином, у спірні періоди позивач надавав послуги з постачання теплової енергії для потреб будинку за адресою: Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Поштова), 44.
Зважаючи, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, а матеріалами справи підтверджується постачання теплової енергії у будинок, де розташоване належне відповідачу на праві власності приміщення, взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовано індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання і опублікований на офіційному сайті підприємства.

Як зазначалось, вбудоване приміщення, що належить відповідачу, по вулиці Поштовій, 44 у місті Слов`янську, частково відключене від системи централізованого опалення. Проте, воно розташоване у багатоквартирному житловому будинку, який приєднаний до системи централізованого опалення (теплопостачання), у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума теплової енергії розрахована, в тому числі з урахуванням плати за теплову енергію, витрачену на загальнобудинкові потреби з опалення.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Згідно з ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучеогороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. 
Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.
Відтак, суд наголошує на тому, що у розглядуваному випадку, у відповідача існують відповідні права та обов`язки стосовно утримання спільного майна у багатоквартирному будинку.
Згідно з ч.6 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п.12 розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом №315 від 22.11.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ їх житлових/нежитлових приміщень.
В п.38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою №830 від 21.08.2019 Кабінету Міністрів України, зазначено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).
Крім того, підп.13 п.45 наведених Правил встановлено, що споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Суд наголошує на тому, що оскільки, відповідач є співвласником усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, то він зобов`язаний брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення співвласників від такої участі.
Розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень проводиться відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом №315 від 22.11.2018 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.
Як визначено в п.3 Розділу І вказаної Методики, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Згідно з абзацом 4 п.2 Методики загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.
Тобто, виходячи з норм чинного законодавства, у відповідача виник обов`язок з оплати за надані послуги з постачання теплової енергії, в тому числі, для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.

Як зазначалось, заявлена до стягнення сума теплової енергії включає донарахування до мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, що за висновками суду відповідає приписам нормативно-правових актів у сфері надання житлово-комунальних послуг, з огляду на наступне.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.
Згідно з п.1 розділу VI Методики №315 для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 °С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії.
Порядок визначення мінімальної частки середнього питомого споживання викладено в розділі VI Методики №315, відповідно до якого здійснено розрахунок по нежитловому приміщенню Командитного товариства «Рубін Н». Претензії щодо кількості чи якості наданої послуги від відповідача у спірний період не надходили (іншого суду не доведено), тому підстави для неврахування донарахувань відповідно до Методики №315 відсутні.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
За приписами ст.526 вказаного кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).
Положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
За умовами ч.6 ст.25 цього закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За змістом п.п.30, 34, 41 індивідуального договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначену відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця www.kpdtke.com.ua. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. 
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що строк виконання платіжних зобов`язань відповідача щодо заборгованості за теплову енергію, спожиту в період з листопада 2021 року по жовтень 2025 року в розмірі 307449,25 грн, заборгованості за абонентське обслуговування за аналогічний період в сумі 1340,53 грн є таким, що настав. 
З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою господарського суду від 12.11.2025 відповідачу запропоновано представити суду, в тому числі, відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).
Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед позивачем, не представлено.
А отже, вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Командитного товариства «Рубін Н» у визначеній частині є правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо абонентської плати в сумі 350,78 грн, нарахованої за період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року, суд зазначає про таке.
Позовна заява - це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутись до господарського суду з заявою, в якій повинно міститись прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник. Звернення до господарського суду здійснюється у формі позовної заяви у спорах, які виникають із господарських правовідносин. 
За приписами ч.ч.1, 2, п.4 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Зміст позовних вимог включає предмет і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.
Відповідно до матеріалів позовної заяви, додатків до неї, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», звертаючись з позовом у цій справі, зазначало про те, що Командитним товариством «Рубін Н» (споживачем) порушені умови типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.
Отже, предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію за вказаним договором та абонентською платою; підставою заявлених вимог зазначено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Тобто, предметом доказування у цій справі є наявність заборгованості відповідача у вказаний позивачем період за відповідним договором.
Оскільки типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії набрав чинності 03.11.2021, то підстави для стягнення з відповідача на користь позивача абонентської плати за період з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року в межах цієї справи та за визначених Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» предмета і підстав позову, відсутні.
Таким чином, у цій частині розглядуваний позов залишається судом без задоволення.

Господарським судом враховано, що матеріали справи містять посилання на договір №115 від 01.07.2017 (який не доданий до позову), тоді як позовні вимоги ґрунтуються на типовому індивідуальному договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. З цього приводу слід зазначити про наступне.
Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції змін внесених Законом №1060-ІХ) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення його в дію, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Разом з тим, п.4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного нормативно-правового акту передбачено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону (тобто не пізніше 01.05.2020) співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.
Водночас, п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону.
Наведені вище положення спеціального законодавства у сфері надання комунальних послуг свідчать про те, що законодавець унормував обов`язок підприємства теплопостачання з 01.05.2019 (тобто з дати, коли набрав чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у новій редакції) укладати договори на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за новими правилами, які в силу вимог Закону мали бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг та споживачами цих послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності постановою №1022 від 08.09.2021 Кабінету Міністрів України, з урахуванням волевиявлення споживача щодо обрання моделі договірних відносин. Водночас, за відсутності волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо прийняття рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг ініціатива щодо його укладення надається безпосередньо виконавцям таких послуг. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №908/3233/20 та від 14.12.2023 у справі №908/2078/22.
Позивач 04.10.2021 опублікував на власному офіційному веб-сайті (які знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет) індивідуальні договори про надання відповідних послуг. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів прийняття співвласниками будинку рішення про вибір моделі договірних відносин протягом 30-деного строку з моменту опублікування Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. 
За таких обставин, за наявності договірних відносин між позивачем і відповідачем до 03.11.2021 з питання купівлю-продажу (постачання) теплової енергії за адресою: Донецька обл., м.Слов`янськ, вул.Поштова, 44, такий договір зберігав свою дію до моменту набрання чинності типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.
А відтак, наявність у матеріалах справи посилань на договір №115 не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Командитного товариства «Рубін Н».

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 3709,65 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Командитного товариства «Рубін Н» (84301, Донецька область, м.Краматорськ, просп.Незалежності, 37, код ЄДРПОУ 01553936) на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, м.Дружківка, вул.Космонавтів, 39, код ЄДРПОУ 03337119) заборгованість за теплову енергію в розмірі 307446,25 грн, заборгованість за абонентське обслуговування - 1340,53 грн, а також судовий збір в сумі 3705,44 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 23.03.2026.

Повний текст рішення складено 30.03.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця