РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2026 року 	м. Рівне	Справа №460/8479/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:
 	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 	
 	про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі – ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), в якому просить:
визнати протиправними дії відповідача щодо відкликання довідки “Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію на посадах, посад державної служби” (Додаток 6 до Порядку) за № 52- Ф від 06.03.2025;
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 172850031505 від 27.03.2025 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яким позивачу відмовлено у переведенні із пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, яка обчислюється відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII;
зобов`язати відповідача перевести позивача з 07.03.2025 із пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, обчисливши її виходячи із 60% від усієї суми заробітної плати, вказаної у довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.03.2025 №57-Ф та від 06.03.2025 №52-Ф.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 26.02.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Маючи стаж роботи на посаді державного службовця понад 20 років, вважає, що вона набула право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. 05.03.2025 позивач звернулася до відповідача як колишнього роботодавця із заявами про видачу їй: 1. довідки про стажу державної служби; 2. довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (додаток 4 до Порядку №622); 3. довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби (додаток 6 до Порядку №622). Окрім цього, 07.03.2025 позивач звернулась до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії у спосіб її переведення із пенсії за віком, яка обчислюється на загальних підставах, на пенсію за віком відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII. 
Відповідач, видав позивачу запитувані довідки, зокрема: 1. довідку від 07.03.2025 №57-Ф про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (додаток 4 до Порядку №622); 2. довідку від 06.03.2025 №52-Ф про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби (додаток 6 до Порядку №622). Однак, без повідомлення відповідних правових підстав, відповідач як роботодавець надіслав позивачу лист від 13.03.2025 №1700-0503-8/17765, за змістом Документ сформований в системі якого він повідомив про відкликання довідки “Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію на посадах, посад державної служби” (Додаток 6 до Порядку) за № 52- Ф від 06.03.2025. Ствердив, що таку довідку слід вважати не дійсною.
Окрім цього, рішенням від 27.03.2025 за № 172850031505 відповідач відмовив позивачу у переведенні із пенсії за віком, яка обчислюється на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, право на яку позивач набула відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII. В обґрунтування такого рішення Пенсійний орган повідомив, що внаслідок проведеного розрахунку розмір пенсії стає нижчим, ніж той який отримує ОСОБА_1 на даний час згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. При цьому, розраховуючи розмір пенсії позивача ГУ ПФУ в Рівненській області не врахувало для обчислення пенсії додаткові (стимулюючі) складові заробітної плати станом на грудень 2023 року, за прирівняною посадою до посади, з якої ОСОБА_1 звільнилась із пенсійного управління, що відображені у безпідставно відкликаній довідці про заробітну плату № 52-Ф від 06.03.2025.
Позивач вважає, що відповідач протиправно та в порушення положень чинного законодавства відкликав довідку за № 52-Ф від 06.03.2025 та не прийняв рішення про переведення позивача на пенсію державного службовця, внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою від 16.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.
За змістом довідки про доставку електронного листа вказана ухвала доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі “Електронний суд” 16.05.2025.
У встановлений судом строк відповідач відзиву не подав.
Клопотань про продовження процесуального строку для надання відзиву із зазначенням причин від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та з 26.02.2025 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
05.03.2025 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявами щодо надання довідок про стаж державної служби; про період декретної відпустки; про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах (а.с. 45-76).
Вказані заяви зареєстровані відповідачем 05.03.2025 за вх.№4194/8 та за вх.№4179/8.
06.03.2025 відповідач видав позивачу, зокрема: 
довідку за №52-Ф від 06.03.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби (додаток 6 до Порядку №622) (а.с. 82);
довідку за №53-Ф від 06.03.2025 про інші складові заробітної плати для призначення державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяці роботи підряд) (додаток 5 до Порядку №622) (а.с. 83).
07.03.2025 відповідач видав позивачу довідку за №57-Ф від 07.03.2025 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (додаток 4 до Порядку №622) (а.с. 81). 
Разом з тим, листом від 13.03.2025 №1700-0503-8/17765 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило позивача про відкликання довідки “Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію на посадах, посад державної служби” (Додаток 6 до Порядку) за № 52- Ф від 06.03.2025. Ствердив, що таку довідку слід вважати не дійсною (а.с. 92).
Крім того, 07.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” (а.с. 85).
За змістом розписки-повідомлення від 07.03.2025 за №2738 (а.с. 86) до заяви позивачем долучено, зокрема: довідку про заробітну плату (спецпенсії) (53ф); довідку про заробітну плату (спецпенсії) (57ф); довідку про заробітну плату (спецпенсії) (52ф).
Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 27.03.2025 № 172850031505 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” з тих підстав, що внаслідок проведеного розрахунку розмір пенсії стає нижчим, ніж той який отримує ОСОБА_1 на даний час згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с. 93-94).
Вважаючи дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відкликання довідки за № 52- Ф від 06.03.2025, а також рішення від 27.03.2025 № 172850031505 протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Вказаний закон набув чинності 01.05.2016.
Відповідно до пункту 10 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з пунктом 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто Законом №889-VIII, крім іншого, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону Закон №3723-ХІІ.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Також після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.
Порядок та умови призначення пенсій особам, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, здійснюється відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Відтак, розділом XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 3 Порядку №622 передбачено, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:
чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;
жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі – Закон №1058-ІV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” (07.03.2025) досягла віку 60 років 0 місяців 10 днів. 
Перевіряючи наявність у позивача необхідного страхового стажу на посаді державного службовця для призначення за віком на умовах, визначених ст. 37 Закону №3723-ХІІ, суд врахував таке.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі – Порядок №637).
Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених правових норм слідує, що документами, які підтверджують періоди роботи особи для зарахування до її страхового стажу, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей - довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, чи містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі – Порядок №229).
Відповідно до вимог п. 2 Порядок №229 обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.
За змістом довідок від 04.03.2025 №26-Д та №27-Д, виданих ГУ ПФУ в Рівненській області, стаж державної служби Бойко О.С. станом на 04.03.2025 складає 21 рік 10 місяців 16 днів, а станом на 01.05.2016 – 20 років 10 місяців 13 днів (а.с. 77-80).
Наявність у позивача вказаної кількості стажу державної служби відповідач не заперечив. 
Суд зазначає, що Закон №3723-ХІІ передбачає спеціальні умови для призначення пенсії особам зі стажем роботи держслужби, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до такого Закону, а не Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вік позивача, робота на вищевказаних посадах та наявність спеціального стажу роботи на посадах державної служби понад 20 років дають їй право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”.
Щодо покликання відповідача в спірному рішенні на те, що внаслідок проведеного розрахунку розмір пенсії стає нижчим, ніж той який отримує ОСОБА_1 на даний час згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, суд зазначає таке.
Пунктом 2 Порядку № 622 встановлено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII:
мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з п. 3-1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу” займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII “Про державну службу”, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
За обставинами справи пенсія позивачу відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII не призначалася, при цьому умови для призначення пенсії державного службовця позивачем дотримані. 
Відповідно до п. 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
Згідно з п. 4-2 Порядку №622 ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Зазначені положення чинного законодавства свідчать про те, що пенсія державного службовця обчислюється виходячи із основних (абз. 2 п. 4 Порядку №622) та додаткових (абз. 3 п. 4 Порядку №622) складових заробітної плати державного службовця. При цьому, середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі (абз. 6 п. 4 Порядку №622).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України “Про оплату праці” від 24.03.1993 №108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР), заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Згідно із ч. 1 ст. 66 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до ст. 41 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - ст. 41 Закону №1058-IV.
Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач була звільнена з державної служби 03.05.2017, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (дата заповнення 17.10.1982). 
Для обчислення пенсії державного службовця ГУ ПФУ в Рівненській області видало їй:
довідку про посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років від 07.03.2025 №57-Ф станом на грудень 2023 року (абз. 2 п. 4, абз. 3 п. 4-2 Порядку №622);
довідку про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 06.03.2025 №53-Ф (абз. 3 п. 4, абз. 4 п. 4-2 Порядку №622);
довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 06.03.2025 №52-Ф (абз. 6 п. 4, абз. 5 п. 4-2 Порядку №622).
Матеріалами справи підтверджено, що позивач на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії (07.03.2025) мала не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, а тому розмір пенсії позивача повинен визначатися в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю призначення пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі, тобто грудень 2023 року.
Довідками від 06.03.2025 №52-Ф, №53-Ф та від 07.03.2025 №57-Ф, виданими ГУ ПФУ в Рівненській області, підтверджуються складові заробітної плати для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, а також зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Вказані довідки відповідають формі довідок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622.
При цьому, Порядок №622 в застосованій ГУ ПФУ в Рівненській області редакції при видачі позивачу довідок про заробітну плату для обчислення пенсії на час виникнення спірних правовідносин був чинним.
Так, станом на дату звернення позивача із заявою про переведення її на пенсію державного службовця (07.03.2025) позивач:
- мала стаж державної служби (що відповідачем не заперечується);
- була звільнена з державної служби;
- подала відповідачу три довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 06.03.2025 №52-Ф, №53-Ф та від 07.03.2025 №57-Ф відповідно до затверджених форм.
На думку відповідача внаслідок проведеного розрахунку розмір пенсії стане нижчим, ніж той який отримує ОСОБА_1 на даний час згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Разом з тим, зі змісту спірного рішення суд встановив, що при здійсненні такого обрахунку відповідач використав показники, наведені у довідках від 06.03.2025 №53-Ф та від 07.03.2025 №57-Ф, та не врахував показники інших складових заробітної плати позивача, наведених у довідці від 06.03.2025 №52-Ф.
Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач листом від 13.03.2025 №1700-0503-8/17765 повідомив позивача про відкликання довідки “Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію на посадах, посад державної служби” (Додаток 6 до Порядку) за № 52- Ф від 06.03.2025. Ствердив, що таку довідку слід вважати недійсною (а.с. 92).
При цьому, підстав для її відкликання вищевказаний лист не містить.
Пояснень щодо правомірності поведінки відкликання вказаної довідки з нормативно-правовим обґрунтуванням підстав її відкликання орган Пенсійного фонду суду не надав.
Позивач у позові стверджує, що орган Пенсійного фонду, як її колишній роботодавець, в усній формі повідомив, що оскільки управління, в якому працювала позивач, ліквідоване, то посада, яку вона обіймала перед звільненням, відсутня, заробітна плата (стимулюючі її виплати) повинна була бути викладена у довідці відповідно до Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад.
Разом з тим, доданими до позовної заяви документами (а.с. 34-74), які були отримані від відповідача, підтверджується наявність у його штаті аналогічної посади, яку позивач обіймала перед звільненням - начальник відділу контрольно-ревізійної роботи.
Крім того, згідно з п. 6 Порядок №622 у разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС (абз. 1).
У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи (абз. 2).
На адвокатський запит адвоката Рибалка Н.О. (а.с. 88-89) відповідач листом від 27.03.2025 №1700-0202-8/22173 (а.с. 90-91) повідомив, що повноваження щодо контрольно-перевірочної роботи станом на грудень 2023 року здійснює управління контрольно- перевірочної роботи ГУ ПФУ в Рівненській області.
З огляду на ці обставини, посада начальника відділу з питань контрольно-перевірочної роботи Управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ в Рівненській області є рівнозначною (прирівняною) посадою до посади начальника відділу контрольно-перевірочної роботи Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, яку обіймала позивач станом на дату звільнення у розумінні пункту 6 частини першої статті 2 Закону №889-VIII та п. 6 Порядок №622, незважаючи на відмінність у розмірі посадових окладів за означеними посадами у штатних розписах.
Таким чином, відповідач першочергово, видавши позивачу довідку “Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію на посадах, посад державної служби” (Додаток 6 до Порядку) за № 52- Ф від 06.03.2025 станом на грудень 2023 року за посадою начальника відділу контрольно-перевірочної роботи, прирівняною до посади, з якої позивач звільнилась, діяв правомірно, обґрунтовано, з дотриманням положень чинного законодавства.
Разом з тим, відкликання відповідачем зазначеної довідки на підставі листа від 13.03.2025 №1700-0503-8/17765 не містить законних підстав, жодного обґрунтування щодо правомірності, а тому, поведінка Пенсійного органу в цій частині позовних вимог є протиправною. 
Повертаючись до обставин справи щодо обчислення пенсії на умовах Закону України «Про державну службу», суд зауважує, що враховуючи відсутність правових підстав для відкликання довідки від 06.03.2025 №52-Ф, відповідач зобов`язаний був при розгляді заяви позивача про її переведення на пенсію державного службовця враховувати цю довідку, врахування якої при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача на умовах Закону України «Про державну службу» виходячи із 60% від усієї суми заробітної плати, вказаної у наданих позивачем довідках, збільшить її розмір.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на обчислення пенсії як особа, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках від 06.03.2025 №52-Ф, №53-Ф та від 07.03.2025 №57-Ф, виданих ГУ ПФУ в Рівненській області.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оспорене рішення відповідача є необґрунтованим та таким, що прийняте всупереч вимогам чинного законодавства України.
Відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27.03.2025 № 172850031505 та відновленню шляхом зобов`язання орган Пенсійного фонду перевести її з 07.03.2025 на пенсію за віком відповідно до пункту 10 розділу XI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 №3723-ХІІ, обчисливши її виходячи із 60% від усієї суми заробітної плати, вказаної у довідках від 06.03.2025 №52-Ф та від 07.03.2025 №57-Ф, виданих ГУ ПФУ в Рівненській області.
При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18), які є обов`язковими для врахування судами відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, беручи до уваги неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, що кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відкликання довідки “Про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію на посадах, посад державної служби” (Додаток 6 до Порядку) за № 52- Ф від 06.03.2025, видану ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.03.2025 № 172850031505 про відмову у проведенні перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні із пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, яка обчислюється відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 07.03.2025 із пенсії за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII, обчисливши її виходячи із 60% від усієї суми заробітної плати, вказаної у довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.03.2025 №57-Ф та від 06.03.2025 №52-Ф.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 
Повний текст рішення складений 24 квітня 2026 року.

Суддя       Н.О. Дорошенко