П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22624/24	

Категорія 111010000	Головуючий у суді І інстанції: Юхтенко Л.Р. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюк Г.В.	
суддів: 	Федусик А.Г.	
 	Шляхтицький О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 р. у справі № 420/22624/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОПРОМ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що у квитанції про зупинення реєстрації не зазначено, які саме документи слід надати Позивачу та чого мають стосуватися пояснення Позивача для того, аби реєстрація Податкової накладної стала можливою, що свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до неї, що визначені пунктом 11 Порядку №1165. Також, відповідачем не було зазначено конкретного переліку документів, який необхідно надати з повідомленням про надання пояснень з метою подальшої реєстрації спірної ПН.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №10963387/31292870 від 25.04.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №65 від 24.11.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання, подану Товариством з обмеженою відповідальністю “ГІДРОПРОМ”. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ГІДРОПРОМ” сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою відмовити ТОВ «ГІДРОПРОМ» в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області зазначає, що при винесенні рішення суду від 16.05.2025 року були зроблені висновки з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини справи не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно, а поверхнево без вивчення конкретних фактів та документальних доказів, позиція Відповідача не була взята до уваги повною мірою.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності 22.03.2023 року між ТОВ “ГІДРОПРОМ” (постачальник) та ТОВ “СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22” (покупець) укладено договір поставки №86, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у встановлені терміни товар у власність покупця відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість. (п. 1.1 договору)
23.03.2023 року між сторонами вказаного договору було підписано протокол узгодження розбіжностей до договору поставки №86 від 22.03.2023 року, з яким визначено: 
Асортимент та інші характеристики товарів, що постачаються, остаточно визначаються у замовленнях покупця письмово підтверджених постачальником шляхом виставлення відповідного рахунку (п. 2.4договору)
Покупець здійснює розрахунки на умовах відстрочки платежу терміном 30 календарних днів з моменту поставки постачальником відповідної партії товару. (п. 5.5 договору)
Позивачем 22.11.2023 року в межах вказаного договору було виставлено рахунок на оплату №847 на поставку водонагрівачів на суму 368 214,00 грн в т.ч. ПДВ 61369,00грн. 
На підставі вказаного рахунку 24.11.2023 року було підписано видаткову накладну №801 та поставлено вказаний товар на адресу покупця, про що свідчить ТТН №Р2466 від 24.11.2023 року. 
Оплата за товар була здійснена у відповідності до умов договору.
За фактом поставки відповідного товару, позивачем було сформовано та направлено на реєстрацію ПН № 65 від 24.11.2023 року на суму 368 214,00 грн. 
Відповідно до квитанції № 9325719016 від 30.11.2023 року реєстрацію вказаної ПН зупинено, з підстав того, що “Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 24.11.2023 № 65в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8516 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=3,4655%, "P"=206795,41.Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.”
На пропозицію податкового органу позивачем було надано повідомлення №46 від 22.04.2024 року про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. 
В графі “пояснення” позивачем було вказано: податкова накладна виписана на відвантаження продукції власного виробництва. 
До вказаного повідомлення було надано: 23 додатки, серед яких і змістовні пояснення стосовно реальності здійснення господарської операції. 
Проте, 25.04.2024 року відповідачем за результатами розгляду наявних документів прийняло рішення № 10963387/31292870 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Підставою для відмови у реєстрації якої вказано: надання платником податків копій документів складених з порушенням законодавства. 
Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Позивач зі свого боку звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою, проте за результатами розгляду скарги 07.05.2024 року рішення регіонального рівня залишено без змін. 
Не погодившись із прийнятим рішенням, оскаржив його до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, заперечуючи проти позову не довели, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно з пп. “а”, “б” п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).
Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 “Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних” (далі - Порядок № 1246) (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
З 01.02.2020 року діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 (далі – Порядок № 1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Згідно з п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
Відповідно до п. 5, п.6 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Відповідно до п. 10, п. 11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Так, в порядку встановленого податковим законодавством за фактом поставки товару було сформовано податкову накладну №65 від 24.11.2023 року та направлено її реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до квитанції № 9325719016 від 30.11.2023 року реєстрацію вказаної ПН зупинено, з підстав того, що “Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 24.11.2023 № 65 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8516 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=3,4655%, "P"=206795,41. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.”
У Додатку 3 до Порядку № 1165 встановлено Критерії ризиковості здійснення операцій.
Пунктом 1 зазначених Критеріїв визначено такі критерії ризиковості здійснення операцій: “Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС”.
При цьому належної мотивації підстав та причин віднесення поданої податкової накладної до категорії ризиковості здійснення операцій відповідачами ані у спірному рішенні, ані до суду не надано.
На пропозицію податкового органу позивачем було надано повідомлення №46 від 22.04.2024 року про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. 
В графі “пояснення” позивачем було вказано: податкова накладна виписана на відвантаження продукції власного виробництва. 
До вказаного повідомлення було надано: 23 додатки, серед яких і змістовні пояснення стосовно реальності здійснення господарської операції. 
Проте, 25.04.2024 року відповідачем за результатами розгляду наявних документів прийняло рішення № 10963387/31292870 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Підставою для відмови у реєстрації якої вказано: надання платником податків копій документів складених з порушенням законодавства. 
Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
З метою здійснення господарської діяльності 22.03.2023 року між ТОВ “ГІДРОПРОМ” (постачальник) та ТОВ “СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР 22” (покупець) укладено договір поставки № 86, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується передати у встановлені терміни товар у власність покупця відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість. (п. 1.1 договору)
23.03.2023 року між сторонами вказаного договору було підписано протокол узгодження розбіжностей до договору поставки №86 від 22.03.2023 року, з яким визначено: 
Асортимент та інші характеристики товарів, що постачаються, остаточно визначаються у замовленнях покупця письмово підтверджених постачальником шляхом виставлення відповідного рахунку (п. 2.4 договору)
Покупець здійснює розрахунки на умовах відстрочки платежу терміном 30 календарних днів з моменту поставки постачальником відповідної партії товару. (п. 5.5 договору)
Позивачем 22.11.2023 року в межах вказаного договору було виставлено рахунок на оплату №847 на поставку водонагрівачів на суму 368 214,00 грн в т.ч. ПДВ 61369,00грн. 
На підставі вказаного рахунку 24.11.2023 року було підписано видаткову накладну №801 та поставлено вказаний товар на адресу покупця, про що свідчить ТТН №Р2466 від 24.11.2023 року. 
Оплата за товар була здійснена у відповідності до умов договору з відстрочкою платежу.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що у наданих до податкового органу пояснення позивач зазначив, що спірна господарська операція у повному обсязі відображена у його бухгалтерському обліку, є реальною, відповідає всім вимогам закону та основному виду діяльності. Позивач є юридичною особою, яка володіє всіма необхідними людськими, матеріальними ресурсами, кількістю основних засобів для виготовлення та поставки товарів за господарською операцією відповідно до податкової накладної від 24.11.2023 року №65, вчасно подає необхідну звітність, має в зареєстрованих видах діяльності необхідні види економічної діяльності для здійснення даних видів діяльності, тощо. 
До даних пояснень було додано повний перелік документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналіз наданих копій первинних документів надає можливість встановити послідовність дій позивача щодо здійснення такого виду робіт та надання такого виду послуг. 
Доводи відповідача на те, що позивачем не було надано до контролюючого органу: Розрахункові документи або банківські виписки з особових рахунків, складські документи, суд відхиляє, адже умовами основного договору передбачено, зокрема, що Покупець здійснює розрахунки на умовах відстрочки платежу терміном 30 календарних днів з моменту поставки постачальником відповідної партії товару (п. 5.5 договору).
Таким чином, на дату формування та направлення податкової накладної у відповідності до умов договору, покупцем не було здійснено оплати за товар. Крім того, податкова накладна подана на реєстрацію за фактом поставки товару, а не здійснення оплати чи надходження відповідних коштів, а тому, такі доводи Головного управління є помилковими. 
Стосовно доводів Головного управління, що: хоча такі документи й не зазначені у переліку, що наведений у пункті 5 Порядку № 520, однак позивачем в підтвердження реальності відображених у податкових накладних господарських операцій також не було надано бухгалтерського документа (наприклад, оборотно- сальдових відомостей, аналізів або карток по субрахункам рахунків 10, 15, 30, 31, 36, 66, 90, 93 тощо Плану рахунків бухгалтерського обліку (або їх аналогів відповідно до Спрощеного плану рахунків), які б свідчили про зміну активів та пасивів підприємства внаслідок проведення зазначених господарських операцій, що б сприяло підтвердженню настання реального економічного ефекту для позивача від господарських операцій, відображуваних у ПН позивача (наявність ділової мети)), суд зазначає що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
В той же час, у квитанції зазначено лише посилання на відповідність Критеріїв, визначених в п. 1 та не зазначено документів, які слід надати для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Водночас можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку, якому відповідає платник податку, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.
Суд відхиляє доводи відповідача викладені у відзиві та в апеляційній скарзі, з підстав того, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, а у подальшому в рішенні про відмову у реєстрації ПН, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.
Таким чином, зупинення податкової накладної, виписаної позивачем не відповідає умовам критеріїв ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій та контролюючим органом, порушено вимоги Порядку № 1165.
Відповідно до ч. п. 25, 26, 27 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном. Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.
Згідно з п. 44 Порядку № 1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Згідно з додатку до Порядку № 520 в рішенні про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних обов`язково зазначаються конкретні документи.
Так, як вбачається з матеріалів справи в оскаржуваному рішенні, податковим органом було зазначено підставою для відмови у реєстрації податкової накладної “надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства”.
В графі “податкова інформація” (зазначити конкретні документи) оскаржуваного рішення, вказано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; наявність податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Контролюючим органом не наведено конкретних документів, які саме складені чи сформовані позивачем з порушенням норм законодавства, а лише узагальнено зазначено перелік можливих документів.
Таким чином, матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами тверджень позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, підтверджень правомірності рішення податкового органу, у зв`язку з чим, таке рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним та підлягає скасуванню.
Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
В даному випадку, зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні є дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права, а тому суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню повністю.
Таким чином, відповідачі, заперечуючи проти позову не довели, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
15.04.2024 року між ТОВ “Гідропром” та Адвокатським бюро “Дениса Прімича” було укладено договір про надання правничої допомоги №32/24, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити адвокату замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами. (п. 1.1 договору)
Гонорар адвоката визначається відповідно до погодинної роботи за ставкою, яка фіксується сторонами в додатках до даного договору на підставі кожного отриманого доручення клієнта. (п. 6.1 договору)
Між сторонами 07.05.2024 року було укладено додаток до договору, за яким сторонами погоджено наступний перелік послуг адвоката: 
- Аналіз наданих клієнтом документів щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 24.11.2023 року номер 65, поданої на підставі господарської операції з поставки товарів клієнта юридичній особі ТОВ “СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР-22”;
- Підготовка та подача до суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішень про відмову у реєстрації ПН від 24.11.2023 року порядковий номер 65поданої на підставі господарської операції з поставки товарів клієнта юридичній особі ТОВ “СТРОЙСЕРВІС-ЧОРНОМОР-22” та зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН вказану ПН;
Відповідно до п. 2 додатку передбачено, що вартість гонорару адвоката за надані послуги визначається із розрахунку 2000,00 грн за одну годину роботи адвоката. Остаточна вартість послуг визначається у підписаному сторонами акті приймання-передачі наданих послуг по факту їх остаточного надання. 
Відповідно до детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги відповідно до договору, адвокатом було надано такі послуги: 
1. Збір інформації, документів та матеріалів, що стосуються блокування податкової накладної №65 від 24.11.2023 року– 2 години – 4000,00 грн;
2. Правовий аналіз укладеного між Клієнтом (ТОВ “Гідропром”) та його контрагентом (ТОВ “Стройсервіс-Чорномор 22”) договору, складених первинних та бухгалтерських документів щодо господарської операції по податковій накладній №65 від 24.11.2023 року – 5 годин – 10 000,00 грн;
3. Надання усних та письмових консультацій та роз`яснень щодо правових питань, що стосуються неправомірності блокування податкової накладної №65 від 24.11.2023 року податковим органом та визначення перспективи у справі щодо судового порядку розблокування, побудова стратегії захисту прав клієнта – 1 година – 2000,00 грн;
4. Правовий аналіз законодавства та пошук нової судової практики щодо блокування податкових накладних – 1 година – 2000,00 грн;
5. Формування доказів, складання правової позиції, що стосуються блокування податкової накладної №65 від 24.11.2023 року – 1 година – 2000,00 грн;
6. Написання та оформлення позовної заяви – 7 годин – 14 000,00 грн;
7. Формування, підготовка відповідно до структури позовної заяви та засвідчення належним чином додатків, в тому числі виготовлення копій документів відповідно до кількості сторін по справі – 2 години – 4000,00 грн. 
Всього: 38000,00 грн. 
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги до договору адвокатом надано послуг на загальну суму 38000,00 грн. 
Доказів сплати – до суду не надано. 
У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до розміру прожиткового мінімуму станом на 2023 рік у розмірі 2684 грн. та вважає, що суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Наталія Михайленко проти України”, від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги.
ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Щодо витрат: збір інформації, документів та матеріалів, що стосуються блокування податкової накладної №65 від 24.11.2023 року– 2 години – 4000,00 грн; правовий аналіз укладеного між Клієнтом (ТОВ “Гідропром”) та його контрагентом (ТОВ “Стройсервіс-Чорномор 22”) договору, складених первинних та бухгалтерських документів щодо господарської операції по податковій накладній №65 від 24.11.2023 року – 5 годин – 10 000,00 грн; надання усних та письмових консультацій та роз`яснень щодо правових питань, що стосуються неправомірності блокування податкової накладної №65 від 24.11.2023 року податковим органом та визначення перспективи у справі щодо судового порядку розблокування, побудова стратегії захисту прав клієнта – 1 година – 2000,00 грн; правовий аналіз законодавства та пошук нової судової практики щодо блокування податкових накладних – 1 година – 2000,00 грн; формування доказів, складання правової позиції, що стосуються блокування податкової накладної №65 від 24.11.2023 року – 1 година – 2000,00 грн, суд зазначає, що вказані дії зводяться до підготовки та складання позовної заяви, а тому мають охоплюватися витратами на підготовку позовної заяви. З наведених підстав у цій частині витрати не є неминучими, та не належать покриттю за рахунок відповідача та покладаються на позивача відповідно до умов договору про надання правничої допомоги.
Щодо решти наданих послуг: написання та оформлення позовної заяви – 7 годин – 14 000,00 грн; формування, підготовка відповідно до структури позовної заяви та засвідчення належним чином додатків, в тому числі виготовлення копій документів відповідно до кількості сторін по справі – 2 години – 4000,00 грн., суд зазначає, що враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, з урахуванням клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат, враховуючи, що ця справа не відноситься до категорії складних, вже існує стала сформована судова практика з розгляду цієї категорій справ, суд доходить висновку, що перелічені дії є неминучими та фактичними лише, одна на переконання суду є завищеними, тому співмірними витратами на виконання цих робіт є сума 5000,00 грн, які належать відшкодуванню саме відповідачем. Решта сплати витрат покладається на клієнта відповідно до умов договору.
Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (т.1 а.с. 205) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року по справі № 420/22624/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький