УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №275/584/25 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І. 
Номер провадження №33/4805/551/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т.С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі секретаря Хрус С.А., адвоката Кутлиєва Б.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Згідно з постановою судді місцевого суду, 14 червня 2025 року о 22 годині 40 хвилин по вул. Чуднівській, 14 у с. Нова Рудня, Житомирського району, ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 24», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, нерозбірливою мовою, порушенням координації рухів та у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кутлиєв Б.Н., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на передчасність постанови та невідповідність вимогам закону. Зазначає, що відеозаписи наявні в матеріалах справи не безперервні, що, на його думку, не відповідає встановленим вимогам чинного законодавства. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав обґрунтованого висновку щодо того, що відеозапис, який міститься в матеріалах справи слідує лише факт складання протоколу про адміністративне правопорушення, а не порушення вимог закону ОСОБА_1 .. Зазначає, що інформація, зазначена в акті огляду, не відповідає дійсності, оскільки огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 взагалі не проводився. Стверджує, що судом не враховано те, що поліцейський не повідомив (о 23:35) який огляд ОСОБА_1 відмовився пройти. А ОСОБА_1 зазначає, «що ніхто не пропонував», на що поліцейський відповідає «в нас камера записує». Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та наслідків відмови від проходження огляду. Зазначає, що поліцейські не повідомляли ОСОБА_1 про складання акту огляду на стан сп`яніння та складання направлення на огляд до медичного закладу. Твердить, що зазначення часу в адміністративних матеріалах не підтверджується та не відображає хронологічної послідовності складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 .. Вважає, що підтвердження про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння відсутні, що свідчить про те, що у поліції були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан сп`яніння, як і зупинки транспортного засобу.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст. 251 КУпАП.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД № 756966 від 14 червня 2025 року вбачається, що 14 червня 2025 року о 22 годині 40 хвилин по вул. Чуднівській, 14 у с. Нова Рудня, Житомирського району, ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 24», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, нерозбірливою мовою, порушенням координації рухів та у порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. (а.с.2).
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були неправомірними, спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, ОСОБА_1 було попереджено про наслідки ухилення від проведення огляду та належним чином роз`яснені права та обов`язки.
Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівниками поліції переслідується автомобіль, потім поліцейський зупиняє автомобіль та разом з військовим вибігають та здійснюють витіснення водія від керування автомобілем, який не зупинявся. 22:39:50 автомобіль зупиняється. На запитання працівника поліція, пред`явити посвідчення водія, ОСОБА_1 відповідає "немає посвідчення", "військовий", "що хочете". Поводить себе неадекватно, нецензурно виражається та насміхається над працівниками поліції, оскільки неодноразово зазначає, що військовий. Працівники поліції зазначають, що покажчик повороту не туди мигав (включив вліво, а повернув вправо), відсутнє посвідчення та страховки немає. Працівники поліції роз`яснюють права (22:42:40), 22:57:00 повідомляють, що складається протокол, за те, що керував без прав, не був пристебнутий, та включив неправильний покажчик повороту. 23:04:05 ОСОБА_1 підписує вищезазначений протокол. 23:06:08 працівники поліції зазначають, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: чути запах з порожнини рота, порушена координація рухів та незв`язна мова. Працівники поліції пропонують (23:06:30) пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, (23:06:40) ОСОБА_1 відмовляється. 23:07:25 ОСОБА_1 відмовляється їхати в медичний заклад, зазначає, що «рішаємо з вами». В 23:07:47 працівники поліції пропонують поїхати в найближчий медичний заклад. ОСОБА_1 каже поїдемо, 23:08:28 зазначає, що не відмовляється, їдемо, а о 23:08:45 зазначає, що я нікуди не поїду. В 23:10:53 ОСОБА_1 працівникам поліції говорить, що я вас застрелю, я тут часто проїжджаю, та просить нічого не писати. Постійно на відеофіксації ОСОБА_1 запитує для чого працівники поліції складають відносно нього протокол. Працівники поліції (23:11:53) роз`яснюють ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 (23:13:33) зазначає, що права зрозумілі, 23:14:35 відмовляється від підпису, (23:14:40) працівники поліції зазначають, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУПАП. 23:36:50 працівники поліції повідомляють, що за руль в такому стані ОСОБА_1 не сяде, що він відсторонений, що сам працівник поліції підвезе його додому. В подальшому ОСОБА_1 від підпису відмовився, пояснення відмовився давати та отримувати копії протоколу теж відмовився. Працівники поліції зачитують розписку про відсторонення від керування (23:36:15), про що ОСОБА_1 ставить свій підпис. 
Доводи захисника про порушення процедури огляду спростовуються наступними фактами та нормами права.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 266 КУпАП та Інструкцією № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки обов`язково проводиться із застосуванням відеозапису. Якщо на записі нагрудної камери зафіксовано факт пропозиції пройти огляд та відмову водія, це є прямим та достатнім доказом, що спростовує слова про те, що огляд «взагалі не проводився».
Фраза поліцейського «у нас камера записує» у відповідь на заперечення водія свідчить про те, що процесуальні дії (пропозиція огляду) відбувалися саме під відеофіксацію, яка є об`єктивним джерелом інформації, на відміну від суб`єктивних тверджень сторони захисту.
Судова практика підтверджує, що якщо на відеозаписі зафіксовано усне зачитування прав (ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП), доводи про їх нероз`яснення визнаються неспроможними.
Як вбачається з відеофіксації працівники поліції (23:11:53) роз`яснюють ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 зазначає, що права зрозумілі (23:13:33).
Відсутність підпису водія в протоколі за умови наявності відеофіксації відмови від підпису не скасовує факт роз`яснення прав.
Відмова водія від проходження огляду на місці або в медичному закладі, зафіксована на відео, сама по собі є складом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Якщо водій відмовився від огляду на місці і не виявив бажання їхати до лікарні (або відмовився від такої пропозиції), процедура вважається дотриманою.
Відеозаписом зафіксоване неодноразове пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, який своєю поведінкою демонстрував відсутність бажання виконувати законні вимоги працівників поліції.
Ознаки сп`яніння (запах алкоголю, порушення мови тощо) визначаються поліцейським візуально, і їх фіксація в акті огляду є законною підставою для проведення процедури.
В Акті огляду на стан сп`яніння та в самому Протоколі про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП ці ознаки вписані (запах алкоголю з порожнини рота мова нічітка, порушення координації рухів), а тому це вважається належною конкретизацією обставин справи.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського на відео зафіксовано, що поліцейський вголос озвучує водію ОСОБА_1 конкретні ознаки "від вас чути запах алкоголю, мова нечітка, порушена координація", а тому це є беззаперечним доказом конкретизації.
Доводи захисника, що поліцейські не конкретизували, які у ОСОБА_1 вбачаються ознаки стану алкогольного сп`яніння суд відкидає, як необгрунтовані.
Незначні розбіжності у часі або технічні помилки при складанні матеріалів не спростовують самого факту правопорушення ОСОБА_1 , який керував з ознаками сп`яніння та відмовився від огляду, що чітко зафіксована відеокамерою.
Таким чином, відеозаписом, зафіксовано спілкування з ОСОБА_1 , пропозицію огляду та його відмову, всі твердження захисника про «голослівність» чи «незаконність» дій поліції є лише способом уникнення від відповідальності.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» технічні засоби відеофіксації застосовуються поліцейськими з метою фіксації визначених процесуальних дій і не передбачають обов`язку здійснення безперервного запису протягом усього часу несення служби. Сам по собі факт відсутності відеозапису у певні проміжки часу не свідчить про незаконність дій працівників поліції за умови, що наявними матеріалами підтверджено фіксацію ключових обставин, зокрема пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, результатів такого огляду або факту відмови від його проходження.
Крім того, складання протоколу про адміністративне правопорушення є письмовою процесуальною дією технічного характеру, що може тривати певний час. Відсутність повної відеофіксації безпосереднього процесу оформлення документів не є істотним порушенням вимог закону, оскільки визначальним є належна фіксація факту правопорушення та роз`яснення особі її процесуальних прав і обов`язків.
Із дослідженого відеозапису вбачається, що особа чітко та однозначно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, так і в умовах медичного закладу.
Крім того, на наявних фрагментах відеозапису поведінка працівників поліції є послідовною та логічно узгодженою, викладені обставини події залишаються незмінними. Відтак наявність перерв у відеофіксації не спростовує встановлених фактичних обставин та не впливає на доведеність складу адміністративного правопорушення.
Та обставина, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не спростовує наявності в його діях ознак адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за вчинення якого він несе відповідальність як загальний суб`єкт правопорушення. 
Доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України та інших військових формувань суду не надано.
Згідно з судовою практикою, встановлення наявності ознак сп`яніння належить до виключних повноважень працівників поліції. Поліцейський самостійно виявляє та оцінює ці ознаки на місці зупинки.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не надано.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Батира Наркулийовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Рябенька