Справа № 523/4582/26
Провадження №2/523/4286/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"13" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
04 березня 2026 року до суду через підсистему ЄСІТС надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 32850 грн за кредитним договором № 7692743 від 09 квітня 2025 року, укладеним відповідачем з ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», право вимоги за яким набув позивач.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09 квітня 2025 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір № 7692743, зобов`язання за яким відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 32850 грн, з яких 20000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 2850 грн – заборгованість за відсотками та 10000 грн – заборгованість за штрафом.
На підставі договору факторингу, укладеного 19 серпня 2025 року з первісним кредитодавцем, позивач набув право грошової вимоги за кредитним зобов`язанням відповідача на суму 32850 грн, яку просив стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами.
10 березня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вона повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою», отже відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України він вважається таким, що повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Письмовими матеріалами справи встановлено, що 09 квітня 2025 року ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 7692743, відповідно до якого Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 20000 грн шляхом видачі готівки у касі строком на 15 днів по 24 квітня 2025 року з можливістю пролонгації на тих же умовах, але строк кредитування не може перевищувати 1 рік, зі сплатою відсотків за перший день користування за ставкою 13,55 % у сумі 2710 грн, з 2-го по 15 день - за процентною ставкою 0,05 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування у сумі 140 грн.
Усі основні умови кредитування відображені у паспорті споживчого кредиту.
У кредитному договорі передбачена відповідальність позичальника за невиконання чи неналежне виконання умов договору у виді штрафу у розмірі 50 % від суми кредиту.
Договір був підписаний власноручно відповідачем.
У той же день ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» здійснив видачу грошових коштів в сумі 20000 грн за договором 7692743, номер чеку 4167715351, що зафіксовано у електронному кабінеті платника, та про що свідчить підпис відповідача у кредитному договір.
Проте відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів відповідно до графіку платежів не виконав.
Відповідно до розрахунку суми заборгованості, який зазначений в позовній заяві, борг відповідача перед ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» станом на 19 серпня 2025 року складає 32850 грн, з яких 20000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 2850 грн – заборгованість за відсотками та 10000 грн – заборгованість за штрафом.
19 серпня 2025 року ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та позивач уклали договір факторингу № 19082025, за умовами якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитним зобов`язанням № 7692743 від 09 квітня 2025 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт передачі реєстру боржників підтверджується актом приймання-передачі, підписаного сторонами 19 серпня 2025 року.
Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним зобов`язанням на суму 32850 грн. З моменту отримання права вимоги за кредитним договором позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як судом було з`ясовано відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн зі строком повернення до 24 квітня 2025 року, однак до теперішнього часу не повернув вказані кошти, чим порушив зобов`язання.
На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, беручи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу за кредитом в розмірі 20000 грн та заборгованості за процентами у розмірі 2850 грн, підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.
При цьому суд вважає, що позовна вимога про стягнення штрафу за невиконання відповідачем умов договору суперечить чинному законодавству з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, і наступними Указами воєнний стан був продовжений, а Указом Президента № 40/2026 від 12 січня 2026 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Таким чином, враховуючи вказану норму, у задоволенні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 10000 грн, нарахованого за порушення відповідачем кредитних зобов`язань за умовами п. 4.1 договору, слід відмовити.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1851,93 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором № 7692743 від 09 квітня 2025 року у розмірі 22850 грн, з яких 20000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 2850 грн – заборгованість за відсотками, а також судовий збір у розмірі 1851,93 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя