Справа №155/998/25
Провадження №1-кп/155/53/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року        місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілого – ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 – ОСОБА_6 ,
обвинуваченого – ОСОБА_7 ,
захисника – ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холонів Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні якого особи не перебувають, працюючого різноробочим у ТОВ «Еталон», раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_7 20 березня 2025 року орієнтовно о 14 годині 40 хвилин, перебуваючи в місті Горохів по вулиці Студентській, 3, на території ТзОВ «Еталон», отримавши мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом здійснення дзвінка та, знаючи код до особистого кабінету потерпілого ОСОБА_9 в мобільному додатку «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05 жовтня 2011 року, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», завантажив і встановив на свій телефон марки «Techno Spark Go 2023», ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний додаток «Приват24» і змінив у ньому фінансовий номер потерпілого на свій.
В подальшому, ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, введеного на території України Президентом України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року з подальшим його продовженням, здійснив операції по перерахуванню коштів, а саме: 20 березня 2025 року о 14 годині 40 хвилин в сумі 12000 гривень, 20 березня 2025 року о 14 годині 43 хвилин в сумі 1000 гривень, 20 березня 2025 року о 18 годині 53 хвилини в сумі 800 гривень, 21 березня 2025 року о 00 годин 09 хвилин в сумі 11000 гривень, 21 березня 2025 року о 00 годин 29 хвилин в сумі 29000 гривень, 23 березня 2025 року о 22 годині 43 хвилин в сумі 10000 гривень, 23 березня 2025 року о 23 годині 24 хвилини в сумі 2000 гривень, всього на загальну суму 65916 гривень, з банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 та банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_3 , відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на банківський рахунок відкритий в АТ «Акцент-Банк» НОМЕР_4 , що є у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в подальшому витратив на власні потреби, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 65916 гривень.
Крім того, 30 квітня 2025 року ОСОБА_7 , з метою протиправного збагачення, запропонував ОСОБА_4 за грошову винагороду у розмірі 1500 гривень відкрити банківський рахунок. Використовуючи мобільний телефон, який належав ОСОБА_4 , спільно встановили мобільний додаток «izibank», який належить банківській установі АТ «Таскомбанк». В ході здійснення вищевказаних дій потерпілим, ОСОБА_7 , знаходячись поруч з ним, отримав інформацію для здійснення входу у мобільний додаток (банкінг) «izibank», а саме взнав пароль входу до додатку від імені ОСОБА_4 з метою реалізації наміру збагачення.
В подальшому, 30 квітня 2025 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , встановив мобільний додаток (банкінг) «izibank» на власний мобільний телефон та, знаючи пароль входу, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , яка полягала в підтвердженні доступу в додаток, шляхом погодження заявки надісланої оператором банку, здійснив вхід до вказаного банківського додатку від імені ОСОБА_4 . Після чого, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, створив у мобільному додатку (банкінгу) «izibank» заявку на отримання кредиту та уклав із вказаним Акціонерним товариством договір №002/31374771-CK SB(31374779) від 30 квітня 2025 року про надання онлайн кредиту, без конкретної споживчої мети на умовах строковості, платності, зворотності від імені ОСОБА_4 на підставі якого АТ «Таскомбанк» перераховано кошти в сумі 80000 гривень на банківський рахунок НОМЕР_5 вищевказаного банку.
Після чого, 02 травня 2025 року о 13 годині 57 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на робочому місці в ТОВ «Еталон», що розташований в місті Горохів, по вулиці Студентська, 3 Луцького району, керуючись єдиним умислом на заволодіння вказаних коштів отриманого онлайн кредиту на ім`я ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, з використанням електронно-обчислювальної техніки, здійснив перерахування у сумі 1000 гривень із вищевказаного банківського рахунку, за допомогою мобільного додатку (банкінгу) «izibank», зареєстрованого на ОСОБА_4 , на банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_6 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , котра перебувала у користуванні ОСОБА_7 . Того ж дня, перебуваючи за місцем свого проживання, продовжуючи свою злочинну діяльність, охоплену єдиним умислом, о 20 годині 17 хвилин за допомогою мобільного банкінгу «izibank», зареєстрованого на ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , здійснив перерахування коштів в сумі 400 гривень на невстановлену в ході досудового розслідування карту № НОМЕР_7 . Також, о 20 годині 48 хвилин ОСОБА_7 здійснив перерахування коштів в сумі 20000 гривень на картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , котра перебувала у його користуванні. Окрім цього, о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_7 здійснив перерахування коштів в сумі 3000 гривень на банківську картку АТ «Восток» № НОМЕР_9 відкриту на його ім`я. Таким чином, маючи доступ до вищевказаних банківських карток, ОСОБА_7 використав кошти на власні потреби, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 24400 гривень.
Окрім цього, 03 травня 2025 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем постійного проживання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, знаючи особисті дані ОСОБА_4 , встановив на власний мобільний телефон додаток (банкінг) «Monobank», який належить банківській установі АТ «Універсал Банк», від імені ОСОБА_4 . Після чого, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, створив у вказаному мобільному банкінгу, заявку та уклав із вказаним АТ «Універсал Банк» кредитний договір №26208356749577, а саме про надання онлайн кредиту, без конкретної споживчої мети на умовах строковості, зворотності, платності, від імені ОСОБА_4 , на підставі якого АТ «Універсал Банк» перераховано кошти в сумі 5000 гривень на кредитну картку вказаного банку №4441111007351962.
Після чого, 05 травня 2025 року в період часу з 16 години 32 хвилини по 16 годину 33 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , керуючись єдиним умислом на заволодіння вказаних коштів отриманого онлайн кредиту на ім`я ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, з використанням електронно-обчислювальної техніки, трьома транзакціями перерахував кошти в сумі 3550 гривень на банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_8 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , котра перебувала у його користуванні. Таким чином, маючи доступ до вищевказаної банківської картки, ОСОБА_7 використав кошти на власні потреби, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 3550 гривень.
Також, 07 травня 2025 року (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаючи особисті дані ОСОБА_4 , зайшовши на сайт «Кредит Плюс», належного ТОВ «Авентус Україна», створив заявку на отримання онлайн кредиту та уклав із вказаним Товариством договір №9030950 від 07 травня 2025 року, про надання онлайн кредиту, без конкретної споживчої мети на умовах строковості, після чого вказана установа перерахувала кошти в сумі 5000 гривень на банківську карту АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_10 , попередньо відкриту на ім`я ОСОБА_4 , які, в подальшому, ОСОБА_7 , маючи доступ до мобільний додатку (банкінгу) «Monobank» ОСОБА_4 , використав на власні потреби, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 5000 гривень.
Крім цього, 11 травня 2025 року (точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в умовах воєнного стану, з використанням електронно-обчислювальної техніки, знаючи особисті дані ОСОБА_4 , зайшовши на сайт «Манівео», належного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», створив заявку на отримання онлайн кредиту та уклав із вказаним Товариством договір №727952649 від 11 травня 2025 року, про надання онлайн кредиту, без конкретної споживчої мети на умовах строковості, після чого вказана установа перерахувала кошти в сумі 6100 гривень на банківську карту АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_10 , попередньо відкриту на ім`я ОСОБА_4 , які, в подальшому, ОСОБА_7 , маючи доступ до мобільний додатку (банкінгу) «Monobank» ОСОБА_4 , використав на власні потреби, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 6100 гривень.

Позиція учасників судового провадження
Позиція сторони обвинувачення
Позиція сторони обвинувачення викладена в обвинувальних актах, що були складені та затверджені прокурором Горохівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та начальником Горохівського відділу Луцької окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_11 , відповідно 20 червня 2025 року та 05 вересня 2025 року.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України, знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.
В судових дебатах прокурор просив призначити щодо обвинуваченого, покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, просив остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнивши, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Правова позиція потерпілих
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення злочину обвинуваченим, викладені в обвинувальному акті. Щодо міри покарання, просив суд суворо не карати обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, у поданій 09 грудня 2025 році заяві вказав, що підтримує свої показання, надані на досудовому розслідуванні. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Щодо міри покарання покладався на думку суду, при цьому просив не призначати обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі. Зазначив, що не заперечує щодо застосування відносно останнього іспитового строку.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав поданий цивільний позов, просив його задовольнити. Просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із реальним відбуттям покарання.

Позиція сторони захисту
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу їх вчинення, про які зазначено в обвинувальних актах, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно в березні 2025 року викрав у ОСОБА_9 грошові кошти шляхом перерахування їх з банківського рахунку останнього на свій. Також, в період з квітня по травень 2025 року від імені ОСОБА_4 уклав ряд онлайн кредитів, вчинивши шахрайські дії, а отримані грошові кошти використав на власні потреби. Суму завданих збитків не заперечив. Також зазначив, що цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину визнає в повному обсязі. Зазначив, що має намір повернути потерпілим завдану шкоду. Щиро розкаявся у вчиненому.
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просив врахувати ряд пом`якшуючих обставин, позиції потерпілих та призначити покарання, не пов`язане із реальним відбуттям покарання.

Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 26 березня 2025 року зареєстровано кримінальне провадження №12025030600000081 з приводу крадіжки грошових коштів з банківської картки АТ «ПриватБанк», належної ОСОБА_9 , чим спричинила потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 57330,00 гривень;
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 березня 2025 року згідно з яким ОСОБА_9 звернувся до працівників поліції з усною заявою по факту крадіжки у нього грошових коштів з банківської картки;
постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 27 березня 2025 року відповідно до якої мобільний телефон марки «Techno Spark Go 2023» imei: НОМЕР_1 із сім картками № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
протоколом огляду предмету від 28 березня 2025 року відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «Techno Spark Go 2023» із сім картками № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 , належного ОСОБА_7 . В ході огляду мобільного телефону було виявлено відомості про транзакції грошових коштів на картку ОСОБА_7 з картки ОСОБА_9 ;
виписками по картці/рахунку АТ КБ «ПриватБанк», належного ОСОБА_9 , відповідно до яких в період з 20 березня 2025 року по 23 березня 2025 року були здійснені перекази грошових коштів з картки ОСОБА_9 на картку ОСОБА_7 ;
виписками по картці АТ «Акцент-Банк», належній ОСОБА_7 , відповідно до якої в період з 20 березня 2025 року по 23 березня 2025 року були зараховані грошові кошти на картку ОСОБА_7 з картки ОСОБА_9 ;
висновком судово-психіатричного експерта №155 від 28 травня 2025 року, за результатами проведеної судово психіатричної експертизи ОСОБА_7 відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення ознаки легкої розумової відсталості (олігофренії в ст. легкої дебільності). Однак, ступінь змін зі сторони психіки не є така, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії/бездіяльність і керувати ними. Даний психічний розлад відноситься до категорії іншого хворобливого стану психіки. Примінення примусових заходів медичного характеру він в даний час не потребує;
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 15 травня 2025 року зареєстровано кримінальне провадження №12025030600000133 з приводу заволодіння ОСОБА_7 шляхом обману і зловживання довірою грошових коштів, належних ОСОБА_4 ;
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14 травня 2025 року згідно з яким ОСОБА_4 звернувся до працівників поліції з усною заявою по факту того, що ОСОБА_7 , шляхом обману і зловживання довірою заволодів належними йому грошовими коштами;
постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 11 липня 2025 року відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №120250306000000133 від 15 травня 2025 року та матеріали кримінальних проваджень №12025030600000177 від 11 липня 2025 року, №12025030600000178 від 11 липня 2025 року та №12025030600000179 від 11 липня 2025 року об`єднано в одне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР під №120250306000000133 від 15 травня 2025 року;
кредитним звітом, сформованим Українським Бюро Кредитних Історій щодо ОСОБА_4 станом на 12 травня 2025 року відповідно до якого за період з 06 квітня 2025 року по 11 травня 2025 року від імені ОСОБА_4 було укладено кредитні договори з фінансовими установами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Авентус Україна» та банками АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк»;
протоколом огляду предмету від 15 травня 2025 року відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» із сім карткою № НОМЕР_13 , належного ОСОБА_4 . В ході огляду мобільного телефону було виявлено відомості щодо укладення кредитних договорів на ім`я ОСОБА_4 ;
постановою про визнання предметів речовими доказами від 15 травня 2025 року відповідно до якої мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» (ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 із сім карткою № НОМЕР_13 визнано речовим доказом;
протоколом огляду предмету (інформації) від 16 травня 2025 року відповідно до якого було оглянуто мобільний телефон марки «Infinix smart 9» ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 із сім картками № НОМЕР_18 та № НОМЕР_19 , належного ОСОБА_7 . В ході огляду мобільного телефону було виявлено інформацію, зокрема, повідомлення від кредитних установ з пропозиціями кредиту та з вкладеними документами (договорами про надання позики), а також акаунт, який зареєстрований на ОСОБА_12 ;
постановою про визнання предметів речовими доказами від 16 травня 2025 року відповідно до якої мобільний телефон марки «Infinix smart 9» ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 із сім картками № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 та силіконовим чохлом чорного кольору, а також банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , визнано речовими доказами;
виписками по картковому рахунку АТ «Ощадбанк» клієнта ОСОБА_13 відповідно до якого відображена інформація про зарахування грошових коштів;
постановою про визнання предмета речовим доказом від 03 липня 2025 року відповідно до якої DVD-R диск, отриманий на підставі ухвали слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2025 року від АТ «Ощадбанк», визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
протоколом огляду предмету від 03 липня 2025 року відповідно до якого оглянуто DVD-R диск на якому наявна інформація про виписку по банківському рахунку клієнта АТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 за період часу з 30 квітня 2025 року по 14 травня 2025 року. Зокрема, наявна інформація, яка свідчить про оформлення онлайн кредиту ОСОБА_7 ;
постановою про визнання предмета речовим доказом від 17 червня 2025 року відповідно до якої DVD-R диск, отриманий на підставі ухвали слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2025 року від АТ «Універсал Банк», визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
протоколом огляду предмету від 17 червня 2025 року відповідно до якого оглянуто DVD-R диск на якому наявна інформація про відкриття карткового рахунку ОСОБА_4 в банку «Монобанк»;
випискою АТ «Універсал Банк» про рух коштів по картці ОСОБА_4 , відповідно до якої в період з 03 травня 2025 року по 11 травня 2025 року були здійснені зарахування грошових коштів на картку ОСОБА_4 ;
постановою про визнання предмета речовим доказом від 16 липня 2025 року відповідно до якої DVD-R диск, отриманий на підставі ухвали слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 травня 2025 року від ПАТ «Банк ВОСТОК», визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;
протоколом огляду предмету від 16 липня 2025 року відповідно до якого оглянуто DVD-R диск на якому наявна інформація про виписки по рахунку ПАТ «Банк ВОСТОК» користувача ОСОБА_7 . Зокрема, наявна інформація про те, що 02 травня 2025 року о 20 годині 50 хвилин відбулось зарахування коштів в сумі 3000,00 гривень на банківську картку, відкриту на ім`я ОСОБА_7 ;
випискою ПАТ «Банк ВОСТОК» по рахунку ОСОБА_7 , відповідно до якої в період з 01 травня 2025 року по 13 травня 2025 року були здійснені зарахування грошових коштів на картку.

Висновки суду
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
Суд також приходить до висновку, що ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), в умовах воєнного стану, з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Суд також приходить до висновку, що ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) в умовах воєнного стану, повторно, з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.
Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд не вбачає.

Мотиви призначення покарання
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вчинив тяжкі умисні злочини проти власності, однак, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, є особою молодого віку, не одружений, офіційно працевлаштований. Судом також ураховуються й фактичні обставини та характер вчинених обвинуваченим злочинних діянь, суму завданої шкоди та відношення останнього до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному. Крім цього, суд враховує інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, який за наркологічною допомогою не звертався, проте у 2024 році звертався за психіатричною допомогою з діагнозом F70.0. Судом також враховується думка потерпілих, які підтримали позицію прокурора та просили суд суворо не карати обвинуваченого і призначити останньому покарання з іспитовим строком. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкцій статей кримінального закону, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, зокрема, за ч. 4 ст. 185 КК України та за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням правил ст. 75 КК України – звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням максимального іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а контроль держави за поведінкою засудженого протягом іспитового строку буде дієвим стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.
Відповідно до положень ст. 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За правилами ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Вирішуючи зазначені позовні вимоги цивільного позивача, суд керується наступним.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_9 до цивільного відповідача ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину в розмірі 65916,00 гривень необхідно задовольнити повністю, оскільки підтверджений матеріалами кримінального провадження та визнаний обвинуваченим в повному обсязі.
Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 31 березня 2025 року та 20 травня 2025 року слід скасувати відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст. 171-174 цього Кодексу. При цьому, у п. 1 цієї норми зазначено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю) .
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч. 1 ст. 150, ст. 154, ч. 2, 3 ст. 159-1, ч. 1 ст. 190, ст. 192, ч. 1 ст. 204, 209-1, 210, ч. 1, 2 ст. 212, 212-1, ч. 1 ст. 222, 229, 239-1, 239-2, ч. 2 ст. 244, ч. 1 ст. 248, 249, ч. 1, 2 ст. 300, ч. 1 ст. 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, ст. 363, ч. 1 ст. 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України).
Як встановлено судом та визнається обвинуваченим ОСОБА_7 , останній, мобільний телефон марки «Techno Spark Go 2023» із сім картками № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 , а також мобільний телефон марки «Infinix smart 9» ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 із сім картками № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , використовував як засоби (знаряддя) для вчинення кримінального правопорушення.
Вказані мобільні телефони були визнані речовими доказами та відповідно на них ухвалами слідчого судді накладено арешт.
Беручи до уваги наведені норми законодавства та встановлені обставини, мобільний телефон марки «Techno Spark Go 2023» із сім картками № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 , а також мобільний телефон марки «Infinix smart 9» ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 із сім картками № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , є фактичними засобами (знаряддями) вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , у зв`язку з чим підлягають конфіскації у відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України та ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити до відбування  ОСОБА_7  остаточне покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочину в розмірі 65916 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 00 копійок.
Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 31 березня 2025 року та 20 травня 2025 року – скасувати.
На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави мобільний телефон марки «Techno Spark Go 2023» із сім картками № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «Infinix smart 9» ІМЕІ1: НОМЕР_16 , ІМЕІ2: НОМЕР_17 із сім картками № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 та силіконовим чохлом чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області.
Речові докази, а саме:
банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_20 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області – знищити;
мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» (ІМЕІ1: НОМЕР_14 , ІМЕІ2: НОМЕР_15 із сім карткою № НОМЕР_13 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 – залишити останньому;
два оптичні носії інформації (диски) з інформацією, яка була отримана у АТ КБ «ПриватБанк», чотири оптичні носії інформації, комп`ютерні диски з інформацією, отриманою в банківських установах – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області         ОСОБА_1