Справа № 347/1817/25
Провадження № 1-кп/347/165/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р. м.Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025091190000222 від 11.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, 
- обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому з проникненням у сховище.
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_5 11.08.2025 близько 18:00 год., зайшов на територію подвір`я, яке розташоване по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , та побачив автомобіль марки «ВАЗ-21099», сірого крльору, 2006 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_3 виданого 28.01.2020 ТСЦ № 6141 4 є ОСОБА_7 , та яким законно користується ОСОБА_6 , після чого покинув вказане домоволодіння та вирішив незаконно заволодіти зазначеним транспортним засобом. 
В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-21099», р.н.з. « НОМЕР_2 », достеменно знаючи про те, що зазначений транспортний засіб знаходиться на обгородженій території господарства по АДРЕСА_2 , доступ до якого обмежено зачиненими воротами, без будь якого дозволу власників та користувачів домоволодіння, відчинив в`їздні ворота на зазначену територію та самовільно зайшов на подвір`я, де побачив вказаний автомобіль. 
Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, поза волею ОСОБА_6 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи що він не має ані дійсного, ані уявного права на володіння чи користування цим транспортним засобом, перебуваючи на території домоволодіння, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ-21099», р.н.з. « НОМЕР_2 », де шляхом вільного доступу, відчинив незамкнуті водійські двері та проник всередину салону вказаного транспортного засобу, де використовуючи штатний ключ запалювання, який знайшов в автомобілі, шляхом провертання замка запалювання ключем, \ запустив двигун автомобіля, і привів його у рух, після чого на вказаному автомобілі зник з місця скоєння злочину, таким чином встановивши контроль над транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ-21099», сірого кольору, 2006 року випуску, «ВАЗ-21099», сірого кольору, 2006 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 виданого 28.01.2020 ТСЦ № 6141 є ОСОБА_7 , таким чином незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 85 453 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому з проникненням у сховище ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що він зайшов до ОСОБА_8 поговорити, однак дружина повідомила йому про те, що він у відрядженні. Також зазначив, що автомобіль він взяв у потерпілого з гаража для того щоб відремонтувати вихлопну трубу, однак про це нікому не повідомляв. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його винність доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 у поданій до суду заяві просить розгляд кримінального провадження проводити без його участі. Будь-яких претензій морального та матеріального характеру він до обвинуваченого не має та просить суворо не карати. 
Допитана судом свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона являється дружиною потерпілого ОСОБА_6 та в той час коли чоловіка не було вдома, до них на подвір`я прийшов ОСОБА_5 , який завів автомобіль та виїхав ним з подвір`я пояснивши, що її чоловік йому дозволив. Після того як ОСОБА_5 поїхав, вона зателефонувала чоловіку, який пояснив, що він йому не дозволяв взяти автомобіль. Також пояснила, що ОСОБА_5 являється однокласником чоловіка, однак їй відомо про те, що чоловік раніше йому ніколи не давав вказаний автомобіль.
Свідок ОСОБА_9 , яка являється матір`ю обвинуваченого пояснила, що вона проживає разом з сином та раніше вона вказаного автомобіля ніколи не бачила. В той час її не було вдома, а коли повернулася здивувалася побачивши відчинений гараж в якому знаходився автомобіль. Приблизно через 1 годину приїхали працівники поліції та сина було затримано.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він купив автомобіль ВАЗ-21099 у ОСОБА_7 , який потім продав ОСОБА_6 . Також зазначив, що він не надавав дозволу на користування вказаним автомобілем обвинуваченому ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він був власником автомобіля марки ВАЗ-21099 та пройшло більше року як він його продав, оформивши нотаріальне доручення покупцю. Також вказав, що будь-яких дозволів на користування вказаним автомобілем він ОСОБА_5 не надавав.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що в той день до нього приходив ОСОБА_12 , оскільки його дружина з дитиною були в нього. Потім на деякий час він відлучився та повернувся автомобілем. Раніше він ніколи не бачив вказаний автомобіль в нього, а бачив його в потерпілого.
Також вина обвинуваченого доводиться матеріалами справи, письмовими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.08.2025р., згідно якого ОСОБА_8 повідомила Косівський РВП ГУНП в Івано-Франківській області про незаконне заволодіння транспортним засобом;
- протоколом огляду місця події від 11.08.2025р. та ілюстративними таблицями до нього, відповідно до якого предметом огляду являється територія домогосподарства по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події від 11.08.2025р. та картою пам`яті з відеозаписом слідчої дії огляду місця події, згідно якого предметом огляду являється територія подвір`я поруч з житловим будинком по АДРЕСА_3 , де під час огляду виявлено автомобіль марки`ВАЗ-21099», р.н.з. НОМЕР_2 ;
- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 12.08.2025р., а саме автомобіль марки «ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_7 та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 , два ключі із брилками,змиви з ручки перемикання передач, чохол із керма автомобіля марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 .Речовий доказ, автомобіль марки «ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 , передано на відповідальне зберігання на територію Косівського РВП ГУЕІП в Івано-Франківській області, що в м. Косів, вул. Незалежності, 90 Івано-Франківської області, а інші речові докази - до камери зберігання речових доказів цього ж відділу поліції;
- висновком експерта №СЕ-19/109-25/11907-АВ від 25.08.2025р., згідно якого ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ-21099», сірого кольору, 2006 року випуску, VIN-код № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » станом на 11.08.2025р. становила 85453грн.;
- протоколом огляду відеозаписів від 25.08.2025р., відповідно до якого присутній під час огляду потерпілий ОСОБА_6 вказав, що на відеозаписі який оглянутий, особою чоловіка, який сів в автомобіль потерпілого та виїхав з подвір`я, відчинивши та закривши ворота є саме ОСОБА_5 ;
- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речового доказу від 16.08.2025р. – компакт-диску з відео файлом збереженим на ньому, який отримано 12.08.2025р. від заявника ОСОБА_8 в порядку ст.60 КПК України;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 11.08.2025р.
На підставі досліджених доказів по справі суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились унезаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому з проникненням у сховище, що передбачено ч.2 ст.289 КК України. 
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу обвинуваченого. 
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого є те, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК судом не встановлено.
Суд при призначенні ОСОБА_5 покарання також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, що стверджується характеристикою Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області від 30.03.2026р. №243/07-41, на обліках в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться, згідно інформації КНП «Косівська ЦРЛ» від 12.08.2025р., хворіє, що стверджується медичною картою амбулаторного хворого №19234, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні знаходяться неповнолітні діти, автомобіль повернуто потерпілому, який претензій до обвинуваченого не має та не бажає йому суворої кари. 
В силу вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, проте з врахуванням вимог чинного законодавства, тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, потерпілий претензій до нього немає, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, згідно з положеннями ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Згідно зі статтею 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати за проведення судової експертизи у загальному розмірі 6239,80грн (висновок експерта №СЕ-19/109-25/11907-АВ від 25.08.2025р.)
Відповідно до ухвали Косівського районного суду від 14.08.2025р. накладено арешт на речовий доказ - автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_7 , однак перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зберігається на території Косівського РВП ГУНП в Івано- Франківській області, а також два ключі від автомобіля з брилками та чохол із керма автомобіля марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігається в камері речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, який слід скасувати.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Згідно ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2025 відносно ОСОБА_5 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18.01.2026р. Цією ж ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 було зменшено розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60 560 грн. та покладено обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 був звільнений з Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) у зв`язку із внесенням застави.
Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до органу Казначейства, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).
Відповідно до частини одинадцятої статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
В силу вимог статті 368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.
Судом встановлено, що під час перебування під заставою ОСОБА_5 умови запобіжного заходу не порушував, внесена ОСОБА_13 у розмірі 60 560 грн.  застава у дохід держави не зверталась.
А тому, враховуючи вищевикладене, запобіжний захід у виді застави відносно обвинуваченого слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після вступу вироку в законну силу, цей запобіжний захід слід вважати скасованим, а заставу у розмірі 60 560 грн. повернути ОСОБА_13 . 
Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд – 
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання - у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
В силу ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.
В силу ч.1 п.п.1,2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов"язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також періодично з”являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави (рахунок UA838999980313030115000009266 «Інші надходження», код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Івано-Франківській області /Косівський район/ 24060300, код отримувача 37951998 – 6 239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять)грн.80коп. витрат пов`язаних із проведенням експертизи.
Арешт накладений на речові докази, згідно ухвали Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14.08.2025р. – скасувати.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_7 та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 , а також два ключі із брилками,чохол із керма автомобіля марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику (законному володільцю);
-змиви з ручки перемикання передач, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області – знищити;
-оптичний носій з відеозаписами наданих ОСОБА_8 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу. 
Заставу, внесену платником ОСОБА_13 за ОСОБА_5 в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень на рахунок ТУ ДСА України у Івано-Франківській області, згідно ухвалиКосівського районного суду Івано-Франківської області від 20.11.2025 року у справі № 347/1817/25 - повернути заставодавцю ОСОБА_13 , відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя   ОСОБА_1