ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
26 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/10755/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - ГУПФ України в м. Києві, відповідач), у якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в м. Києві №164350005404 від 13.05.2025 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.05.2025, зареєстровану за №530, про проведення перерахунку пенсії по інвалідності із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 1983 по 1999 рік в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, колективному сільськогосподарському підприємстві "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області, орендно-пайовій спілці "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивачу з 31.08.2024 призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки при призначенні пенсії до загального стажу роботи не зараховані окремі періоди позивач у травні 2025 року звернувся до пенсійного органу за місцем проживання (Полтавська область) із заявою про перерахунок пенсії, що розглянута ГУПФ України в м. Києві та спірним рішенням йому відмовлено у перерахунку пенсії із зарахуванням стажу. Позивач не погоджується з правомірністю рішення відповідача, оскільки спірні періоди роботи підтверджені архівними довідками. 

2. Позиція відповідача.  

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у цій справі отримав 11.08.2025 /а.с. 34 - зі звороту/, однак правом на подання відзиву на позов не скористався. 
За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
А відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження). 
За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат. 

Обставини справи

Позивач є особою з інвалідністю третьої групи з 30.08.2024 /а.с. 10/.
З 30.08.2024 позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення якої врахований стаж тривалістю 14 років 8 місяців 1 день /а.с. 53/.
05.05.2025 позивач звернувся до пенсійного органу за місцем проживання (м. Карлівка, Полтавська область) із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням стажу за періоди до 01.01.2004 /а.с. 38-39/. До заяви позивач долучив архівні довідки від 29.11.2024 №447/01-11.2 та від 23.04.2025 №135/01-11.2 /а.с. 45, а.с. 48 - зі звороту/.
Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута ГУПФ України в м. Києві, яким ухвалене рішення від 13.05.2025 №164350005404 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності /а.с. 54/. 
Позивач не погодився з рішенням пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії та звернувся до суду з цим позовом. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. 
За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
У силу пункту 1 частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /частина друга статті 24 Закону №1058-IV/.
Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. 
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. 
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Згідно з частиною першою статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 2 Порядку №637 визначено, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За змістом пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Оцінка судом обставин справи 

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
У цій справі предметом спору є правомірність рішення пенсійного органу про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням стажу роботи, набутого до 01.01.2004. 
Виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність цього рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, а саме - чи прийнято таке рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Суд враховує, що разом із заявою від 05.05.2025 позивач надав пенсійному органу архівну довідку Комунальної організації (установи, закладу) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 29.11.2024 №447/01-11.2, у якій зазначено, що у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) є відомості про трудовий стаж, де значиться ОСОБА_1 (так у документі) та наведені відомості про роботу (ким працював), кількість відпрацьованих людиноднів за рік, встановлений мінімум трудоднів або людиноднів, нараховану за рік заробітну плату /а.с. 45/.
У матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 наявний акт ГУПФ України в Полтавській області від 23.04.2025 №1600-0902-1/2750 (1201) проведення перевірки архівної довідки про трудовий стаж і заробіток від 29.11.2024 №447/01-11.2, виданої ОСОБА_1 за період з 1983 по 1999 роки /а.с. 46-47/.
В акті перевірки зазначено, що суми, вказані в архівній довідці, мають розбіжності з даними первинних документів у 1983, 1984 роках; в архівній довідці прізвище, ім`я, по батькові відповідають первинним документам. 
З урахуванням висновків акта перевірки від 23.04.2025 №1600-0902-1/2750 (1201) Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 23.04.2025 складена архівна довідка №135/01-11.2, у якій наведені виправлені відомості про нараховані суми за 1983, 1984 роки /а.с. 48, зокрема зі звороту/. 
Фактичною підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням вищезгаданої архівної довідки вказано не підтвердження за результатами перевірки зазначеного в довідці прізвища, імені, по батькові з даними заявника /а.с. 54/.
Оцінюючи наведені доводи пенсійного органу, суд враховує, що у силу пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. 
У контексті наведеного суд звертає увагу на те, що пенсійний орган, аналізуючи надані особою документи, перш за все має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми, адже органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і необґрунтованих перешкод для реалізації особами їх прав.
А тому, застосоване в первинних документах, на підставі яких видана архівна довідка про трудовий стаж і заробіток, скорочення по батькові позивача ОСОБА_2 не є достатньою підставою для відмови у проведенні перерахунку його пенсії, адже позивач не може нести відповідальність за зміст документів, складених роботодавцем. 
Відмовляючи у перерахунку пенсії позивача з наведеної підстави пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. 
Наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про неправомірність рішення ГУПФ України в м. Києві від 13.05.2025 №164350005404 про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, а тому таке рішення належить визнати протиправним та скасувати, а позов в цій частині - задовольнити. 
У силу статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Зі змісту пункту 49 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Єфименко проти України" можливо дійти висновку про те, що не розглядається у якості ефективного засіб захисту, який: "є залежним від розсуду відповідних органів влади і не є безпосередньо доступним для того, кого він стосується".
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003). 
Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19 зауважив, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.05.2025 з урахуванням стажу роботи в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) на підставі архівної довідки від 23.04.2025 №135/01-11.2, виданої Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
Обраний у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права позивача гарантує його ефективне відновлення та остаточне вирішення спору по суті, що відповідає завданням адміністративного судочинства, визначеним у частині першій статті 2 КАС України. 
Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково з одночасним виходом за межі позовних вимог. 

Розподіл судових витрат 

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 41, 42/.
Інші судові витрати у справі відсутні. 
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
А відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача, а позов носив немайновий характер, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати позивача зі сплати судового збору у повному розмірі за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в м. Києві. 
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Вийти за межі позовних вимог. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.05.2025 №164350005404.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.05.2025 з урахуванням стажу роботи в колгоспі імені Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області (з 14.02.1990 - колгосп ім. Щорса с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 19.11.1992 - колективне сільськогосподарське підприємство "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області; з 24.03.1997 - орендно-пайова спілка "Сонячне" с. Сонячне Старицьківської сільської ради Машівського району Полтавської області) на підставі архівної довідки від 23.04.2025 №135/01-11.2, виданої Комунальною організацією (установою, закладом) "Спільна архівна установа Полтавського району" Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок). 
Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ). 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 42098368; вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА