КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 940/448/23
номер провадження 22-ц/824/3905/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	 Єфіменко І.О.,	
учасники справи: заявниця ОСОБА_1 
представник боржника ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2025 року /суддя Макаренко Л.А./
у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтун Владислави-Марії Сергіївни у виконавчому провадженні №75371998, боржник: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 , подана її представником - адвокатом Напрієнко М.В. на бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтун Владислави-Марії Сергіївни у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 (далі - ВП № НОМЕР_1) з примусового виконання виконавчого листа, виданого Володарським районним судом Київської області 31.05.2024 у справі № 940/448/23 про встановлення зустрічей заявниці з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (боржник); 15.07.2025 представником заявниці до суду подано уточнену скаргу (в частині ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження).
У скарзі заявниця просить суд:
1) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Ковтун В.-М.С., що полягала у невчиненні виконавчих дій 07.07.2025 у ВП № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа у справі № 940/448/23;
2) зобов`язати згаданого державного виконавця невідкладно вчинити всі передбачені законом виконавчі дії, спрямовані на реальне та повне виконання виконавчого листа, зокрема, забезпечити побачення заявниці з донькою у встановлений час та у визначеному порядку;
3) зобов`язати державного виконавця усунути допущене порушення, а саме: вчинити дії з фіксування невиконання боржником ОСОБА_3 рішення суду за станом на 07.07.2025; вирішити питання про застосування до боржника заходів відповідальності, передбачених статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із невиконанням рішення без поважних причин; зобов`язати державного виконавця надалі невідкладно вчиняти виконавчі дії у встановлені судом дні і час та, у разі невиконання рішення боржником, - фіксувати це у встановленому законом порядку;
4) зобов`язати державного виконавця вжити заходів щодо притягнення боржника до відповідальності за систематичне ухилення від виконання судового рішення, у тому числі: винести постанову про накладення штрафу; визначити новий строк для добровільного виконання рішення; повідомити орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення у разі повторного невиконання;
5) витрати стягувача, пов`язані із судовим розглядом, стягнути з Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (витрати на правову допомогу, інше).
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено. /а.с. 43-49/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати, скаргу задовольнити. 
Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковтун Владислави-Марії Сергіївни, яка полягала у невчиненні виконавчих дій 07.07.2025 року у виконавчому провадженні № ВП НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа від 31.05.2025 у справі № 940/448/23. 
Зобов`язати державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві невідкладно вчинити всі передбачені законом виконавчі дії, спрямовані на реальне та повне виконання виконавчого листа від 31.05.2025, зокрема - забезпечити побачення ОСОБА_1 з донькою у встановлений судом час та у визначеному порядку. Зобов`язати державного виконавця усунути допущене порушення, а саме: 
- вчинити дії з фіксування невиконання боржником ОСОБА_3 рішення суду станом на 07.07.2025; 
- вирішити питання про застосування до боржника заходів відповідальності, передбачених ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з невиконанням рішення без поважних причин;
- зобов`язати державного виконавця надалі невідкладно вчиняти виконавчі дії у встановлені судом дні та час, та у разі невиконання рішення боржником - фіксувати це у встановленому законом порядку. 
Зобов`язати державного виконавця вжити заходів щодо притягнення боржника до відповідальності за систематичне ухилення від виконання судового рішення, у тому числі: винести постанову про накладення штрафу; визначити новий строк для добровільного виконання рішення; повідомити орган досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення у разі повторного невиконання.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що державний виконавець після винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 23.06.2025 мав обов`язок негайно приступити до виконання рішення суду, не чекаючи пред`явлення оригіналу виконавчого листа, оскільки копія листа вже була в матеріалах провадження, а постанова про відновлення направлена сторонам та суду. Суд першої інстанції помилково застосував п. 11 розділу ІХ Інструкції №512/5, яка регулює випадки відновлення після закінчення за фактичним виконанням (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону), тоді як у цій справі закінчення ВП 14.03.2025 визнано незаконним, а відновлення відбулося за ст. 41 Закону. З моменту постанови від 23.06.2025 виконавець зобов`язаний був забезпечити контроль за виконанням рішення 07.07.2025, з`явитися за місцем, скласти акт про невиконання, застосувати ст. 75 Закону (штраф 100 нмдг за перше, подвійний та повідомлення до поліції за повторне). Бездіяльність виконавця порушила право стягувачки на ефективний захист (ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини), а також права дитини на спілкування з матір`ю. Апелянт посилається на практику ЄСПЛ («Горнсбі проти Греції», «Іванов проти України», «Шмалько проти України») про обов`язок держави забезпечити реальне виконання рішень, а також на ст. 18, ч. 6 ст. 64-1 Закону «Про виконавче провадження» про активні дії виконавця.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 у справі №940/448/23 встановлено тимчасові зустрічі ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 без присутності батька з 10:00 першого понеділка до 10:00 другого понеділка місяця та з 10:00 третього понеділка до 10:00 четвертого понеділка безперервно за адресою проживання дитини; зобов`язано ОСОБА_3 забезпечити надання дитини. 
Виконавчий лист видано 31.05.2024. ВП № НОМЕР_1 відкрито 16.08.2024, закінчено 14.03.2025, що було скасовано 20.06.2025, відновлено постановою виконавця від 23.06.2025.
07.07.2025 побачення не відбулося, виконавець дій не вчинив. Боржник посилався на стан здоров`я.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції вірно керувався ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що у разі скасування постанови про закінчення провадження воно відновлюється, а стягувач зобов`язаний пред`явити виконавчий документ у місячний строк; п. 11 розділу ІХ Інструкції № 512/5 про те, що після відновлення за перешкоджанням побаченню виконавець повторно здійснює заходи після пред`явлення виконавчого документа; ч. 6 ст. 64-1 Закону про те, що після відновлення виконавець повторно здійснює заходи виконання; ст. 450, ч. 3 ст. 451 ЦПК України про те, що бездіяльність правомірна, якщо дії вчинені відповідно до закону та права заявника не порушено.
Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що станом на 07.07.2025 виконавчий документ не був пред`явлений після відновлення, тому виконавець не мав підстав вчиняти дії, а тому, бездіяльність не є неправомірною.
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неправомірність бездіяльності державного виконавця, який, на думку апелянта, мав вчинити виконавчі дії 07.07.2025 року без пред`явлення оригіналу виконавчого листа, дійшов висновку про їх необґрунтованість та відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі скасування постанови про закінчення виконавчого провадження воно відновлюється, а стягувач зобов`язаний пред`явити виконавчий документ у місячний строк з дня отримання постанови про відновлення. 
Аналогічна вимога міститься у пункті 11 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень (наказ Мін`юсту № 512/5), згідно з якою після відновлення провадження виконавець здійснює заходи виконання лише після пред`явлення виконавчого документа. Пред`явлення оригіналу виконавчого листа є обов`язковою умовою для вчинення виконавчих дій після відновлення провадження, оскільки саме оригінал є підставою для здійснення примусового виконання (статті 3, 18, 26 Закону «Про виконавче провадження»). Відсутність оригіналу виключає можливість вчинення дій виконавцем, а копія, навіть якщо вона перебувала в матеріалах провадження раніше, не замінює оригінал після відновлення.
У цій справі виконавче провадження № НОМЕР_1 було закінчено постановою від 14.03.2025 року, яку скасовано 20.06.2025 року, а провадження відновлено постановою виконавця від 23.06.2025 року. Станом на 07.07.2025 року стягувачка не пред`явила оригінал виконавчого листа, виданого 31.05.2024 року. Державний виконавець не мав правових підстав для вчинення виконавчих дій без пред`явлення оригіналу виконавчого документа, тому його бездіяльність є правомірною та не порушує прав заявниці. 
Доводи апелянтки про те, що копія листа вже була в матеріалах провадження та виконавець мав діяти негайно, не відповідають вимогам закону. 
Вимоги щодо фіксації невиконання, застосування штрафу за ст. 75 Закону та повідомлення до поліції також не підлягають задоволенню, оскільки ці заходи можливі лише за наявності активного виконавчого провадження з пред`явленим оригіналом документа.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про правомірність бездіяльності державного виконавця відповідають нормам матеріального права та встановленим обставинам справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і зводяться до формальних міркувань без належного правового обґрунтування. 
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2025 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 13 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Повний текст постанови складено 02.03.2026 р.

Головуючий: Судді: