Справа № 444/4090/25
Провадження № 2/444/322/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
03 лютого 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Олещук М. М.,
секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на нерухоме майно, встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В : 
Позивач ОСОБА_1  звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на нерухоме майно, встановлення факту родинних відносин.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується довідкою від 11.03.2025 року.
Отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 позивач не змогла, оскільки не довела родинних відносин з ним, що стверджується листом від 16.05.2025 року № 179\33.6-02-13.
Для встановлення родинних відносин між нею та ОСОБА_4 вона зверталася до ЦДІАЛ України де отримала листи № П-80, П-81 від 26.03.2025 року з яких вбачається, що виявити запис про народження ОСОБА_5 неможливо, виявити запис про одруження ОСОБА_3 із ОСОБА_6 неможливо.
Довідкою від 12.03.2025 року № 304 стверджується, що ОСОБА_7 дружина померлого ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована разом із ним в будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та вели спільне господарство.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_8 , оскільки з ним проживала на час смерті і вела спільне господарство.
Після смерті ОСОБА_4 залишилося наступне майно 1/2 частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого Магерівським райкомунгоспом 20.11.1954 року № 34 згідно рішення виконкому Магерівської районної ради № 334 від 19.11.1954 року та записано 23.11.1954 року в реєстрову книгу № 1 за № 30, що стверджується довідкою від 27.01.2025 року № 360.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про смерть.
ОСОБА_8 23 лютого 1973 року склала заповіт в користь ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 була донькою ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_10 у зв`язку з одруженням, що стверджується її свідоцтвом про одруження.
ОСОБА_9 спадщину після своєї матері прийняла фактично.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_9 .
Спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняла її донька ОСОБА_1 , оскільки подала заяву до нотаріальної контори.
Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 стверджується, що матір`ю ОСОБА_11 є ОСОБА_9 .
ОСОБА_11 змінила своє прізвище на « ОСОБА_12 » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
За життя ОСОБА_9 , права власності на житловий будинок належним чином не зареєструвала.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки її бабця та мама такого права належним чином не зареєструвала.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті своєї матері прийняла оскільки подала заяву до нотаріальної контори.
Просить задовольнити її позовні вимоги.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 15 грудня 2025 року о 10 год. 15 хв. Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області копію спадкової справи яка заведена після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
15.12.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 03.02.2026 року.
Позивач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явилися, подала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності.
Представник відповідача - Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.
Представник третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не прибув, нотаріальна контора просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Одночасно подано належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
А тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, та які були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та її батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (арк. спр. 9).
У зв`язку із одруженням позивачка своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_10 " змінила на " ОСОБА_12 ", що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (арк.спр.10).
Із копії свідоцтва про смерть встановлено, що мати позивачки ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть (арк.спр.7). 
Згідно із копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 батьків позивачки встановлено, що 27.11.1954 року ОСОБА_13 та ОСОБА_5 одружились, актовий запис 29. Після реєстрації одруження присвоєно прізвище чоловіку та дружині " ОСОБА_10 " (арк.спр.8). 
Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (арк.спр.6).
Із довідки виданої Українською Греко-католицькою Церквою Святого Велокомученика Юрія встановлено, що на основі запису взятого із парафіяльної книги "Реєстрація Похоронів" з 20.08.1963-02.07.1986, сторінка 9, порядковий №11, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і був похоронений 19.08.1967 р. у смт.Магерів о.Михайлом Кульчицьким (арк.спр.11). 
Із листа начальника Жовківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Мельник від 16.05.2025 року встановлено, що на заяву від 16.05.2025 року неможливо видати повторно свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , так як ОСОБА_1 не може довести родинні стосунки. Повідомлено, що для отримання повторного свідоцтва про смерть дідуся (батька матері), необхідно представити документи, що підтверджують родинні стосунки, що передбачено пунктом 4, розділу ІV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Крім представлених документів (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб матері), позивачці необхідно надати до відділу свідоцтво про народження матері позивачки, ОСОБА_5 , 1925 р.н., де батьком буде вказаний - ОСОБА_3 . Одночасно повідомлено, що актовий запис про народження ОСОБА_5 , 1925 р.н. - у відділі відсутній (арк.спр.12).
Із відповіді ЦДІАЛ від 26.03.2025 року на запит від 05.03.2025 року встановлено, що метричні книги греко-католицької парафії с.Магерів повіту Жовква Львівського воєводство із записами про одруження за 1918-1920 рр. на зберігання в архів не надходили, тому виявити запис про одруження ОСОБА_3 із ОСОБА_6 неможливо (арк.спр.13).
Із відповіді ЦДІАЛ від 26.03.2025 року на запит від 05.03.2025 року встановлено, що метричні книги греко-католицької парафії с.Магерів повіту Жовква Львівського воєводство із записами про народження за 1925 р.н. на зберігання в архів не надходили, тому виявити запис про народження ОСОБА_5 , 1925 р.н., неможливо (арк.спр.14).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Відповідно до норми п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Оскільки встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для спадкування після смерті матері ОСОБА_9 , яка фактично успадкувала спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка фактично прийняла однак нотаріально не оформила спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - справа розглядається в позовному провадженні.
Так як, встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку неможливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.
Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши їх на відповідність вимогам чинного законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин а саме, що ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , була дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була донькою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому порядку.
ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: половину житлового будинку покритого шифером із східної сторони, тамбур дерев`яний біля будинку, сарай покритий шифером, половина мурованого і половина дерев`яного, студню заповіла дочці - позивачки матері ОСОБА_9 (арк. спр. 20). Даний заповіт за відомостями виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, заповіт від імені гр. ОСОБА_8 , посвідчений виконавчим комітетом Магерівської селищної ради депутатів трудящих Нестеровського району Львівської області від 23.02.1973 року, зареєстрованим в реєстрі за №5, не змінювався і не скасовувався (арк. спр. 20).
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі встановлено, що після смерті ОСОБА_9 заведена спадкова справа №394/2024 (арк.спр.21).
Із довідки виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 12.03.2025 року встановлено, що ОСОБА_3 , до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований і проживав в буд. АДРЕСА_1 (арк.спр.17) .
Із довідки виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 12.03.2025 року встановлено, що ОСОБА_8 , дружина померлого ОСОБА_3 , проживала та була зареєстрована разом із ним в буд. АДРЕСА_1 та вели спільне господарство (арк.спр.18). 
Із довідки виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області від 12.03.2025 року встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчим комітетом Магерівської селищної ради не посвідчувався (арк.спр.19).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
З довідки № 1201 від 23.08.2024 року, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області встановлено, що ОСОБА_9 , дочка померлої ОСОБА_8 , проживала та була зареєстрована разом із нею в будинку АДРЕСА_1 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 та вели спільне господарство (арк. спр. 64).
З довідки № 1203 від 23.08.2024 року, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживала та була зареєстрована разом із нею в будинку АДРЕСА_1 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 та вели спільне господарство (арк. спр. 65).
З довідки № 1200 від 23.08.2024 року, яка видана Добросинсько-Магерівською сільською радою Львівського району Львівської області, встановлено, що 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 , в арешті під забороною та заставі не перебуває (арк. спр. 66).
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
З матеріалів справи не встановлено осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині та прийняли таку.
Як встановлено із копії спадкової справи, ОСОБА_1 05.09.2024 року звернулася у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Внаслідок її звернення у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області 05.09.2024 року було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_9 № 349/2024 (арк. спр. 49).
Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 1232/01-16 від 10.10.2024 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як нею не було надано правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації (арк.спр.23).
Згідно із довідкою виданою в.о.директора КП ЛОР "Шептицьке МБТІ" від 27.01.2025 року, в КП ЛОР "Шептицьке МБТІ" станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_2 , зареєстрований:
- 1/2 частина ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Магерівським райкомунгоспом 20.11.1954 року за № 34, згідно рішення виконкому Магерівської районної ради №334 від 19.11.1954 року та записано 23.11.1954 року в реєстрову книгу №1 за р№30;
- 1/2 частина за ОСОБА_15 на підставі договору дарування, посвідченого Рава-Руською державною нотаріальною конторою 02.02.2007 року за реєстром №56 та записано 14.02.2007 року в реєстрову книгу №1 за р№30.
Реєстраційний номер: 3457188.
Дублікат правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок не реєструвався.
На підставі рішення Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області №1734 від 09.11.2022 року вулицю Чкалова перейменовано на вулицю Героїв України (арк.спр.15). 
Судом із матеріалів справи, окрім позивача – ОСОБА_1 , не встановлено інших спадкоємців за законом, які мають право на обов`язкову частку після смерті матері ОСОБА_9 , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок ОСОБА_1 отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на це спадкове майно.
Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.
Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду.
Оскільки спадкодавець - ОСОБА_9 за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на 1/2 житлового будинку в АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за законом звернулась з даним позовом до суду. 
З технічного паспорту виданого КП ЛОР Червоноградським МБТІ на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (арк. спр. 24-38) встановлено, що загальна площа становить 70.0 кв.м, житлова 30.6 кв.м, допоміжні приміщення 39.4 кв.м.
Згідно з ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Так, відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81 ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 70.0 кв.м, житлова 30.6 кв.м, допоміжні приміщення 39.4 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , була дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була донькою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13.02.2026 року.

Суддя:          Олещук М. М.