СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Харків Справа № 910/10174/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участю представників сторін:
від позивача – Усик М.Г., в порядку самопредставництва, витяг з наказу, Положення (поза межами приміщення суду),
від відповідача – не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" (вх.№2832П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 08.12.2025 (повний текст судового рішення складений та підписаний 08.12.2025, суддя О.М. Тимощенко) у справі №910/10174/25
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн", смт. Гоголеве, Миргородський район, Полтавська область, 
про стягнення 496 872, 54грн

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" 496 872, 54 грн штрафу за поставку неякісного товару внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 03.04.2025 договору №101/ВОЗ-2025.
У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань в частині поставки товару належної якості, позивач здійснив розрахунок штрафу у розмірі 20% вартості неякісного товару згідно з пунктом 8.4. договору.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 08.12.2025 у справі №910/10174/25 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 496 872, 54грн штрафу за поставку неякісного товару та 5 962, 47грн судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що наявні в матеріалах справи складені ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" протоколи випробувань харчової продукції, як первинний від 19.05.2025 № 3617/25-х, так і повторний від 11.06.2025 №4358/25-х, засвідчують невідповідність поставленого відповідачем Товару вимогам ДСТУ 4421:2005 "Сири тверді (український асортимент). Технічні умови (CODEX STAN C-1-1966- C-35-197, NEQ)". Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем був поставлений неякісний товар.
Як встановлено судом першої інстанції, у пункті 8.4 договору сторони узгодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) Постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару.
Місцевий господарський суд, беручи до уваги баланс інтересів сторін та враховуючи, що відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за Договором та поставив неякісний товар, не довів належними доказами виключних обставин для зменшення розміру неустойки, дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки та відмови у стягненні штрафу відсутні.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Максілайн", не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 08 грудня 2025 року у справі №910/10174/25; у разі часткового задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн", просить вирішити питання про зменшення розміру неустойки по договору №101/ВОЗ-2025 від 03.04.2025 з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ТОВ "Максілайн" відвантажило на адресу Військової частини № НОМЕР_1 НГУ якісний твердий сир. При цьому, як вказує апелянт, позивачем не зазначено про збитки, які він поніс у зв`язку з невиконанням ТОВ "Максілайн" заявки на поставку товару, та не надано доказів понесення таких збитків.
Відтак, враховуючи наявність документів (експертних висновків), що підтверджують якість товару, що постачався ТОВ "Максілайн" на адресу Військової частини № НОМЕР_1 НГУ, а також відсутність обґрунтування розміру неустойки за вищевказаним договором, на думку апелянта, вбачаються підстави для зменшення розміру неустойки за договором. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025, для розгляду справи №910/10174/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" на рішення Господарського суду Полтавської області від 08.12.2025 у справі №910/10174/25. Призначено справу до розгляду на "17" лютого 2026 р. о 15:45 годині.
21.01.2026 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що за результатами проведених первинних досліджень зразків товару та їх повторних досліджень, уповноваженою комісією позивача був складений акт приймального контролю №80 від 18.06.2025, в якому було зазначено, що комісією вирішено не приймати неякісний товар у кількості 10 001, 46кг на продовольчі склади позивача.
Як зазначає позивач, у клопотанні про зменшення неустойки відповідач не довів підстав для її зменшення, а по суті лише послався на правові позиції Верховного Суду про право суду на зменшення неустойки, не навівши жодних обґрунтувань для зменшення. Посилання апелянта, що товар був якісним, що підтверджувалось якісними документами, наданими під час поставки товару, спростовується наявними протоколами дослідження товару, відібраного в ході приймального контролю. Вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що відповідач не довів належними доказами виключних обставин для зменшення розміру неустойки.
Як зазначає позивач, збитками є неналежне та не своєчасне забезпечення військовослужбовців продовольчими товарами. 
З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 08.12.2025 - без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 задоволено клопотання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено судове засідання у справі №910/10174/25, призначене на "17" лютого 2026 р. о 15:45 годині, провести за участю Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі представника адвоката Усика Максима Григоровича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" про участь його представниці в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено судове засідання у справі №910/10174/25, призначене на "17" лютого 2026 р. о 15:45 годині, провести за участю Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" в особі представниці - адвокатки Мартиненко Юлії Володимирівни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.
16.02.2026 від представника апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги, посилаючись на неможливість взяти участь у судовому засіданні у зв`язку з участю у слідчих діях у кримінальному провадженні №620251500200001370 від 14.03.2025.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 17.02.2026 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить у її задоволенні відмовити.
Також представник позивача заперечує проти відкладення розгляду скарги. 
Апелянт своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, його уповноважений представник не з`явився.
Розглянувши клопотання представника апелянта про відкладення розгляду скарги, судова колегія зазначає таке.
Відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апелянт належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи і ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2026 сторони були повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції не визнає наведені представником апелянта у клопотанні про відкладення розгляду справи повідомлені нею причини неявки у судове засідання поважними.
Так, апелянт не позбавлений права і можливості забезпечити або свою участь в судовому засіданні в порядку самопредставництва або через іншого представника. До того ж, доказів участі представника апелянта – адвоката Мартиненко Ю.В. у слідчих діях у кримінальному провадженні апелянтом не надано.
Крім того, апелянт не посилається на обставини, за яких суд не може розглянути скаргу за відсутності у судовому засіданні його представника. 
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги, неявка у судове засідання представника апелянта не перешкоджає розгляду скарги, судова колегія відмовляє представнику апелянта у задоволенні клопотання про відкладення розгляду скарги і вважає можливим розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта та доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максілайн" (далі - постачальник) укладено договір від 03.04.2025 за №101/ВОЗ-2025 (далі – Договір), строком дії з моменту його підписання сторонами і до завершення воєнного стану в Україні, але не довше ніж до 31.12.2025, а в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (преамбула та пункт 12.1. договору).
Умовами договору сторони узгодили наступне:
- постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1 договору);
- найменування та кількість товару зазначена в додатку №1 до цього договору. Код ДК 021:2015:15540000-5 Сирні продукти (пункт 1.2 договору);
- якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4421:2005 та Технічному опису (додаток № 2 до договору). Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром постачальник повинен передати замовнику документи, які визначені пунктом 6.5. договору (п. 2.1 договору);
- контроль за станом виконання договірних зобов`язань постачальником здійснюють замовник, представники замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій, визначених цим договором) (пункт 3.1 договору);
- під час поставки кожної партії товару замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається Постачальником (далі - контрольні заходи) (пункт 3.2 договору);
- контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико - хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР (пункт 3.3. договору);
- контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника постачальника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.
Відсутність в представника постачальника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені постачальника, має наслідки неявки представника постачальника.
Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками замовника (товароодержувача), що здійснювали перевірку та представником постачальника (пункт 3.3.1 договору);
- якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування або пакування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (пункти 3.9 - 3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування) для цілей державного контролю (далі уповноважена лабораторія), яку визначає Замовник, для проведення лабораторних досліджень.
Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.
При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає позивач. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились зверненням відповідача (пункт 3.3.2 договору);
- про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками замовника (товароодержувача), постачальником або представником постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення), які приймають участь у відборі (пункт 3.9 договору);
- у випадку, якщо відібрані зразки (проби) товару замовником, які направлені до уповноваженої лабораторії, за показниками якості не співпадають з лабораторними випробуваннями постачальника, наданими під час поставки товару, вважається, що остаточно правильними результатами являються результати, які отримав замовник при відборі зразків товару (пункт 3.13. договору);
- ціна договору складає 9 936 000, 00грн, у тому числі податок на додану вартість 1 656 000, 00грн (пункт 4.1 договору);
- дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці покупця, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника). У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару (пункт 6.1 договору);
- у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 договору) постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю, складеним замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання постачальником вказаного акту. У разі заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього договору постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості такого товару за кожен такий випадок, зафіксований замовником (товароодержувачем). Факт заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем). Сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором (пункт 8.4 договору).
Відповідно до додатку №1 до спірного договору - Специфікації (підписаної уповноваженими представниками та скріпленої печатками сторін спірного договору) сторонами узгоджено найменування товару - Сир твердий сичужний, країна походження - Україна, строк поставки - до 30.07.2025 року, одиниця виміру - кг, кількість товару - 40 000, 00 ціна за одиницю з ПДВ, грн - 248, 40, сума з ПДВ, грн 9 936 000, 00 грн. Загальна вартість з ПДВ - 9 936 000, 00грн.
Додатком №2 до договору сторони узгодили технічні вимоги щодо якості товару, зокрема: товар - Сир твердий сичужний повинен відповідати: ДСТУ 4421:0005 "Сири тверді (український асортимент). Технічні умови (CODEX STAN C-1-1966- C-35-197,".
Предмет закупівлі (харчовий продукт) повинен відповідати вимогам законодавства України про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, зокрема законам України: "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", Наказу МОЗ України від 13.05.2013 року №368 "Про затвердження Державних гігієнічних правил і норм "Регламент максимальних рівнів окремих забруднюючих речовин у харчових продуктах", а також виданих відповідно до них нормативно-правових актів.
01.05.2025 уповноважений представник відповідача Басараб Н.М. отримав наручно заявку від 01.05.2025 №78/1/10-1676-2025 про необхідність поставки товару в загальній кількості 20 000кг, у відповідні строки та відповідні місця постачання. 
Відповідно до видаткових накладних №СК_0000154/3066 та №СК_0000153/3078 від 08.05.2025 року та товарно-транспортних накладних №СК_0000234 та №СК_0000235 від 08.05.2025 року, відповідачем було поставлено товар за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, у кількості 10 001, 46кг та загальною вартістю 2 484 362, 67грн.
Згідно умов пунктів 3.2 та 3.3. договору 09.05.2025 року уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача згідно акту відбору зразків (проб) для проведення досліджень від 09.05.2025 №60 було відібрано 3 зразки, загальною масою 26, 355кг, на дослідження - 8, 25кг товару. Відбір зразків (проб) проводився згідно ДСТУ ISO 707:2002.
Відібрані зразки було направлено до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, - ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, для перевірки на відповідність Товару вимогам ДСТУ 4421:2005 "Сир твердий сичужний".
За результатом проведених досліджень ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" складений протокол випробувань харчової продукції від 19.05.2025 № 3617/25-х, в якому зазначено, що зразок продукції (реєстраційний №3617) за мікробіологічним показником (бактерії групи кишкових паличок (коліформи)) не відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005 "Сири тверді (український асортимент). Технічні умови (CODEX STAN C-1-1966- C-35-197,)".
У подальшому, відповідно до умов договору, відповідач листом від 26.05.2025 №85/п просив провести повторний відбір зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості від поставленої партії сиру твердого сичужного за участі його представника - 02.06.2025 року.
У відповідь на вищезазначений лист позивач листом №78/1/11-2043-2025 від 28.05.2025 запропонував постачальнику прибути особисто або направити представника виконавця для відбору зразків товару - 02.06.2025 за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.
Відповідач листом за вих.№91/п від 02.06.2025 звернувся до замовника з проханням перенести проведення відбору на 05.06.2025 року у зв`язку з неможливістю прибуття представника ТОВ "Максілайн".
У відповідь на вказаний лист позивач запропонував провести відбір зразків товару 05.06.2025 о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А (лист №78/1/11-3-2180-2025 від 03.06.2025).
05.06.2025 уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача Басараб Н.М. було повторно відібрано зразки товару у подвійній кількості, про що було складено акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень №105 від 05.06.2025.
Відібрані зразки Товару у подвійній кількості було направлено на дослідження до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" за адресою м. Київ, вул. Метрологічна, 4, для перевірки на відповідність Товару вимогам ДСТУ 4421:2005.
За результатами проведених повторних лабораторних досліджень товару ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" виданий протокол випробувань харчової продукції від 11.06.2025 №4358/25-х, в якому зазначено, що зразок продукції (реєстраційний №4358) за мікробіологічним показником (бактерії групи кишкових паличок (коліформи)) не відповідає вимогам, які наведені в ДСТУ 4421:2005 "Сири тверді (український асортимент). Технічні умови (CODEX STAN C-1-1966- C-35-197,)".
За результатами проведених первинних досліджень зразків товару та їх повторних досліджень, уповноваженою комісією позивача був складений Акт приймального контролю №80 від 18.06.2025, в якому було зазначено про прийняття комісією рішення не приймати - сир твердий сичужний загальною кількістю 10 004,46 кг на продовольчі склади відділу зберігання МТЗ військової частини НОМЕР_1 , та з подальшим транспортуванням до в/ч НОМЕР_2 - 6 000, 57кг, в/ч НОМЕР_1 - 1 000, 89кг.
У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань в частині поставки товару належної якості, позивач здійснив розрахунок штрафу у розмірі 20% вартості недоброякісного товару згідно з пунктом 8.4. договору на суму 496 872, 54грн та звернувся до суду з позовною вимогою щодо сплати ТОВ "Максілайн" вказаного штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За своєю правовою природою укладений сторонами у справі договір є договором поставки.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами частин 1, 3 статті 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.
Статтею 687 Цивільного кодексу України встановлено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Наявні в матеріалах справи складені ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" протоколи випробувань харчової продукції, як первинний від 119.05.2025 №3617/25-х, так і повторний від 11.06.2025 №4358/25-х, засвідчують невідповідність поставленого відповідачем Товару вимогам ДСТУ 4421:2005 "Сири тверді (український асортимент). Технічні умови (CODEX STAN C-1-1966- C-35-197,)".
Судова колегія відхиляє доводи апелянта про наявність документів (експертних висновків), що підтверджують якість товару, що постачався ТОВ "Максілайн" на адресу Військової частини № НОМЕР_1 НГУ, оскільки, як вірно зазначено місцевим господарським судом, ініційовані відповідачем перед поставкою товару позивачу з метою якості контролю продукції лабораторні дослідження, за наслідками якого складені експертні висновки про відповідність продукції нормативним документам, проводились установами, а саме, Черкаською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та ДП "Полтавський регіональний науково-технічних центр стандартизації, метрології та сертифікації", які не узгоджені сторонами, як передбачає пункт 3.4. договору; зразки для аналізу відбиралися без участі представника позивача (пункти 3.2., 3.3. договору); результати випробувань продукції після поставки (як первинне, так і проведене за зверненням відповідача повторне) дали протилежні висновки тим, що зроблені відповідачем перед поставкою товару; для проведення ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" лабораторних досліджень зразки відібрані за участю обох сторін, висновки зроблені узгодженою сторонами установою, поширюються на всю партію товару, а результати повторних досліджень є остаточними, оскільки вони проводились за зверненням відповідача (в п. 3.3.2. та 3.4. договору).
Крім того, у наданому відповідачем протоколі випробувань харчової продукції Науково-дослідного центру випробувань продукції №3225/25-х від 07.05.2025, по-перше, зазначено, що результати випробувань стосуються тільки зразків, які піддавались випробувань. Із матеріалів справи і вказаного протоколу не вбачається, що на випробування були передані зразки сиру, що є предметом укладеного сторонами у справі договору. І по-друге, у протоколі зазначено, що протокол не можна відтворювати частково без письмового дозволу науково-дослідного центру випробувань продукції. Такий дозвіл апелянтом суду не надано.
Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем був поставлений неякісний товар.
За приписами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У пункті 8.4 договору сторони узгодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) Постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості цього товару.
Апелянт вважає, що вбачаються підстави для зменшення розміру неустойки за договором.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення пені та штрафу є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.
Нормами законодавства України не визначено розмір, на який суд може зменшити неустойку, а тому при вирішенні цього питання суди мають забезпечувати дотримання балансу інтересів сторін у справі з урахуванням правового призначення неустойки.
У постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20 Верховний Суд зазначає, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.
Проте, у спірних правовідносинах відповідачем не доведено жодними доказами ні обставин його важкого фінансового стану, ні значного розміру неустойки, ні наявність об`єктивних, виняткових та непереборних обставин, що унеможливили належне виконання взятих на себе зобов`язань за договором та можуть бути підставою для зменшення штрафу.
Укладаючи договір на зазначених вище умовах, відповідач, проявивши розумну обізнаність, мав розуміти настання для себе несприятливих правових наслідків у разі неналежного виконання умов договору.
У той час, як виконання відповідачем умов договору є наслідком ведення його господарської діяльності.
У даному випадку розмір заявленого до стягнення штрафу, який погоджений сторонами договору, має компенсаторний характер, а не виступає інструментом збагачення для позивача.
Доказів іншого матеріали справи не містять, і апелянтом таких доказів суду не надано.
При цьому, як вірно враховано судом першої інстанції, поставлений відповідачем неякісний товар призначався для забезпечення продовольства особового складу позивача, що особливо під час дії режиму воєнного стану є неприпустимим. 
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків.
Беручи до уваги баланс інтересів сторін та враховуючи, що відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за договором та поставив неякісний товар, не довів належними доказами виключних обставин для зменшення розміру неустойки, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для зменшення штрафу.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 08.12.2025 у справі №910/10174/25 – без змін.
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 08.12.2025 у справі №910/10174/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 23.02.2026.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін 

Суддя І.А. Шутенко