Справа 688/148/26 
№ 2/688/695/26 

Рішення 
Іменем України

09 квітня 2026 року          м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого – судді Огородніка І.В.,
з участю секретаря – Варшавської Я.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до Ольгинської селищної ради Донецької області про визнання права власності,
встановив:

Представник позивача звернулась до суду з позовною заявою до до Ольгинської селищної ради Донецької області про визнання права власності, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Позов обґрунтовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , дата видачі 12.07.2024р. , орган видачі Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському рну Хмельницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на ОСОБА_1 , до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на даний час є тимчасово окупованою територією України. ОСОБА_1 , є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцем першої черги за законом. ОСОБА_1 прийняв спадщину, а саме подав заяву нотаріусу, що підтверджується витягом № 77764837 , дата видачі 25.07.2024р. , Перша Шепетівська державна контора. Спадкову справу відкрито. ОСОБА_1 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про права на спадщину на зазначений будинок у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на будинок, у зв`язку з чим я змушений звернутися до суду. Правовстановлюючі документи на житловий будинок існували, проте вони залишилися на тимчасово окупованій території України , доступ до яких є об`єктивно неможливим у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації та відсутністю контролю України над цією територією. Таким чином, ОСОБА_1 позбавлений можливості відновити або отримати дублікати належних правовстановлюючих документів у позасудовому порядку, що унеможливлює оформлення спадкових справ нотаріально.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , дата видачі 12.07.2024р. , орган видачі Шепетівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському рну Хмельницької області. Після її смерті відкрилася спадщина на ОСОБА_1 , до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що на даний час є тимчасово окупованою територією України. ОСОБА_1 , є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 прийняв спадщину, а саме подав заяву нотаріусу, що підтверджується витягом № 77764837, дата видачі 25.07.2024р., Перша Шепетівська державна контора. Спадкову справу відкрито. ОСОБА_1 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про права на спадщину на зазначений будинок у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на будинок.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).
Відповідно до ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Виходячи зі змісту ст.392 ЦК України,  право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що на момент смерті  ОСОБА_2  з нею ніхто не проживав.
Отже, існує ймовірність того, що з  ОСОБА_2  на момент її смерті міг проживати інший спадкоємець, який в силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки відсутні відомості про відмову від неї від таких осіб.
Крім того, жодних доказів на підтвердження позовних вимог суду не надано, що позбавляє суд можливості задовільнити позовні вимоги позивача. 
За таких обставин, враховуючи те, що відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (того, що позивач є єдиним спадкоємцем, відсутні спадкоємці, які фактично прийняли спадщину, відсутній заповіт) суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.
Керуючись ст. 89,133,141,258-265,273 ЦПК України, суд

ухвалив:
Відмовити у задоволенні позовної заяви  ОСОБА_1 до Ольгинської селищної ради Донецької області про визнання права власності.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя     Ігор ОГОРОДНІК