ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року
м. Харків
справа № 646/153/25
провадження № 22-ц/818/1394/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміна О.В, Мальований Ю.М.
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
відповідач – Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2025 року у складі судді Чорної Б.М., -
УСТАНОВИВ:
У січні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, після зміни якого 28.02.2025 ( т. 1 а.с. 239-241), просили стягнути : - з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 34 841,52 грн страхового відшкодування матеріальної шкоди; - з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 27 570,63 грн на відшкодування завданих збитків у вигляді втрати товарної вартості автомобіля; 1896 грн на відшкодування робіт з дефектовки транспортного засобу після ДТП; 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди; 2 500,00 грн франшизи та понесені позивачем витрати по оплаті вартості незалежної оцінки в розмірі 5500,00 грн; - з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди у розмірі та витрати на оплату поштової кореспонденції щодо повідомлення ОСОБА_3 про час і місце огляду пошкодженого транспорту у розмірі 272 грн. За результатами розгляду просили вирішити питання про стягнення судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 жовтня 2024 року о 16:55 год. в м. Харкові на майдані Героїв Небесної Сотні, 36, (на службовій парковці Харківського апеляційного суду) сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортного засобу марки Mercedes - Benz GL500 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та припаркованого транспортного засобу марки Opel Моkkа, д.н.з. НОМЕР_2 .В., який належить ОСОБА_1 на праві власності. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz GL500 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Opel Моkkа, д.н.з. НОМЕР_2 .В. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження та ОСОБА_1 завдано матеріальні збитки. Вказана постанова 03 січня 2025 року набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , як власника наземного транспортного засобу марки Mercedes-Benz GL500 д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСК «ОРАНТА». Договір (Поліс) серія АТ № 5253070 від 02.02.2024 року. Розмір страхової суми (ліміт відповідальності) та розмір франшизи зі слів працівника ПАТ НАСК «ОРАНТА становить 150 000грн та 2 500 грн відповідно. 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із повідомленням про ДТП та заявою виплату страхового відшкодування. 18 листопада 2024 року з метою визначення розміру страхового відшкодування, у присутності ОСОБА_1 (власника транспортного засобу), ОСОБА_2 (водія - учасника ДТП), представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» (оцінювача), у офіційного ділера Опель - ТОВ «АВТО ГРАФ Ф» було проведено огляд транспортного засобу автомобіля Opel Моkkа д.н.з. НОМЕР_3 . На підставі вказаного огляду ТОВ «АВТО ГРАФ Ф» було виставлено рахунок, згідно якого вартість відновлювального ремонту (розмір збитків) складає 72 809 грн з урахуванням ПДВ. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № EP-136/11-24 від 21 листопада 2024 року, здійсненого на замовлення ОСОБА_1 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 на дату огляду становить 93 502,35 грн; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату огляду становить 65 931,72 при цьому величина втрати товарної вартості автомобіля Opel Mokka д.н.з. НОМЕР_3 становить 27 570,63 грн. 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 отримано страхову виплату в розмірі 31 090,20 грн. Із розміром страхового відшкодування ОСОБА_1 не погодився, тому 12 грудня 2024 року звернувся до ПАТ НАСК «ОРАНТА» із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування надавши страховій компанії копію вказаного вище звіту. На час звернення до суду із цим позовом відповіді на вказане звернення від ПАТ НАСК «ОРАНТА» не надходило. Оскільки виплачений ПАТ НАСК «ОРАНТА» розмір страхового відшкодування не відповідає дійсності, є явно заниженим, тому з останньої на користь ОСОБА_1 в межах ліміту страхового відшкодування визначеного страховим полісом підлягає стягненню сума в розмірі 34 841,52грн (65 931,72 грн - 31 090,20 грн). Оскільки величина втрати товарної вартості автомобіля Opel Mokka д.н.з. НОМЕР_3 страховиком відповідно до вимог закону не відшкодовується, ОСОБА_1 просив стягнути зазначену суму з винної у ДТП особи. Крім цього зазначив, що через пошкодження належного йому майна зазнав моральних страждань. Неправомірні дії ОСОБА_3 призвели до його душевних страждань, стану постійного стресу, порушення звичних комфортних умов проживання та членів сім?ї. Зазначив, що транспортний засіб був придбаний ним 28 вересня 2024 року, тобто на момент ДТП йому було лише один місяць, автомобіль фактично є новим, натомість, через протиправні дії ОСОБА_3 , вже має пошкодження та є таким, що був у ДТП. Будь-який його відновлювальний ремонт не поверне транспортний засіб до заводських налаштувань та до стану, який існував до ДТП, та не змінить того факту, що даний транспортний засіб вже був у ДТП. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що наразі у нього відсутні кошти на відновлення транспортного, засобу, а розмір страховою виплати є недостатнім, у зв?язку із чим, позивач, інвалід ІІ групи, вимушений у судовому прядку захищати свої права, витрачати час на стягнення недонарахованої суми необхідної для відновлення транспортного засобу у стан, який існував до ДТП. Більш того, просив врахувати суд, що ОСОБА_3 зник з місця ДТП.
В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач ОСОБА_2 вказав, що отримав значний стрес та пережив сильні душевні страждання, подія змінила його звичайний спосіб його життя, моральну шкоду позивач оцінює також в 50 000 грн.
Рішенням Основ`янського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. 
Стягнуто з ПАТ «НАС «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану ДТП в межах ліміту страхового відшкодування у розмірі 24 586 , 32 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді втрати товарної вартості у розмірі 27 570, 63 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 2500, 00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті вартості незалежної оцінки у розмірі 5 500, 00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті вартості дефектовки транспортного засобу після ДТП у розмірі 1 896,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн та на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату поштової кореспонденції 272 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Судове рішення мотивоване тим, що позивачі надали докази наявності підстав для стягнення недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 586,32 грн (65 931,72 - 31 090,20 -10255,20 грн ), та в такому випадку наявні підстави для стягнення такого відшкодування з ПАТ «HACK «ОРАНТА».
Крім того, правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. Судом застосовані положення закону, що передбачають відсутність у страховика виплачувати потерпілому франшизу та надана оцінка доказам понесення ОСОБА_1 витрат на оплату вартості послуг з дефектовки транспортного засобу після ДТП у розмірі 1 896,00 грн та понесення ОСОБА_1 витрат виготовлення звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 5 500,00 грн. Суд врахував наведені позивачами доводи щодо відшкодування моральної шкоди, проте враховуючи їх часткову доведеність, задовольнив позовні вимоги частково, стягнувши по 10 000 грн кожному позивачу.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно встановив обставини у справі та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення матеріальної шкоди з нього, оскільки його відповідальність була застрахована. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило страхову виплату ОСОБА_1 на загальну суму 41 345,40 грн. Поданий ОСОБА_1 письмовий доказ - висновок щодо вартості матеріального збитку від 18.11.2024 є недостовірним та неналежним, оскільки викладеноа в ньому інформація не дозволяє точно встановити дійсні обставини у справі. ОСОБА_2 є неналежним позивачем по даній справі, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.10.2024 року надавав пояснення у якості потерпілого. В ПДР або КУпАП чітке визначення терміну "учасник ДТП" не міститься, однак у практиці та правозастосуванні таким учасником вважається особа, яка керувала транспортним засобом, що рухався під час пригоди, а не просто власник чи сторонній спостерігач. ОСОБА_2 не керував перебував за кермом пошкодженого транспортного засобу, тому не є учасником ДТП та не має права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Майданчик для паркування автомобілів не може вважатись робочим місцем ОСОБА_2 та беззаперечною вагомою підставою для подальшого відшкодування завданої моральної шкоди. Судм встанловлено, що ДТП відбулось у місці загального користування, зазначеним ДТП не порушена ділова репутація ОСОБА_2 , подія ДТП не стосувалась виконання його безпосередніх посадових обов`язків. Розмір завданої ОСОБА_1 маоральної шкоди належним чином не доведено. 
14.11.2025 ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ПАТ «НАСК «Оранта» звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду в частині стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 24 586,32 грн на відшкодування матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не надав доказів фактичного ремонту пошкодженого автомобіля та понесених ним витрати на оплату ПДВ. Тому законні підстави для компенсації позивачу, як потерпілому в ДТП, суми ПДВ, включеного судовим експертом до складу матеріального збиту відсутні. Суму зазначеної франшизи стягнуто згідно до оскаржуваного рішення суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в той час, як судом при проведенні розрахунку суми страхового відшкодування, належного до стягнення із страховика, суму страхового відшкодування, всупереч ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цтвільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зменшено на суму франшизи. Таким чином на користь позивача судом стягнуто суму франшизу в подвійному розмірі. 
Згідно з ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобілю Opel Mokka 2023 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (т.1 а.с.57).
Згідно даних постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2024 року (справа №646/12353/24), 29.10.2024 о 16:55 год. в м. Харкові на майдані Героїв Небесної Сотні, буд.36, ОСОБА_3 керуючи автомобілем Mercedes-Benz GL500 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 03.01.2025 року (а.с.27).
На момент ДТП цивільно – правова відповідальність водія ОСОБА_3 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс №АТ/5253070, строк дії 02.02.2024-01.02.2025 рік. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн (а.с.101).
31.10.2024 ОСОБА_1 звернувся з повідомленням та заявою до страховика про дорожньо-транспортну пригоду та про страхове відшкодування за договором страхування серії АТ №5253070 (а.с.21, 22).
Відповідно до акту виконаних робіт № К240000713 від 18 листопада 2024 року вартість проведення дефектовки авто після ДТП завданого власнику автомобіля ОСОБА_1 становить 1 896,00 грн (т .1 а.с.29-30).
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 ФОП ОСОБА_5 було проведено його огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу від 18.11.2024 у якому зафіксовані наступні пошкодження: бампер передній-деформація та пошкодження ЛФП лівої частини; нижня частин переднього бамперу (структура) - деформація, пошкодження; накладка нижня переднього бамперу-деформація з розривом; накладка переднього бамперу, лівого повітрязабірника (хром) пошкоджена; наповнювач переднього бамперу-зруйнований; повітрязабірник лівий-пошкоджений; кріплення переднього бамперу ліве-зруйноване; кріплення датчику паркування переднє, ліве, центральне-зруйноване; накладка ліва плів. фари-пошкоджена; порушення зазорів пройому переднього бамперу ( а.с т1 а.с.50-51). 
Згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику ЕР-136/11/24 від 18 листопада 2024 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 на дату огляду становить 93 502,35 грн.; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на дату огляду становить 65 931,72 грн; вартість автомобіля, до моменту пригоди Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 становить: 918 733,80 грн; величина втрати товарної вартості автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 становить 27 570,63 грн. 
Відповідно до ремонтної калькуляції, що є час частиною вищезазначеного звіту перелік робіт, що були узгоджені щодо вказаного автомобіля: запасні частини: гратка бампера ОСОБА_6 , дек. гратка л. бампера, підсилювач бампера л. п., демпфер бампера п., к-т кріплення бампера п., кріп. датч. паркування, бампер п.н. , дек. накл. бампера п., накладка л. фари л.; вартість робіт: бампер п.н. від`єднати/закріпити, дод: датчики п. паркування з-в, дод. роб. Протитум фари зняття/встановлення, облицювання буксирної провощии п з-в, номерний знак п зняти/встановити, кабельний жгут бампера п з-в, дод: протитуманні фари відрегулювати, грати радіатора зняти/встановити, гратку в бампера п зняти/встановити, повітрозабірник п л зняти/встановити, декор наклаки бампера п зняти/встановити, обидві фари з-в, акб зняти/встановити; нижній захист двигуна зняти/встановити; додатково: фари відрегулювати, передня частина віднов. Геом. Кузова, бампер п ремонтувати; фарбування: дек. Накл. бампера, бампер п. (т.1 а.с. 37-64)
Відповідно до квитанції до прибуткового ордера №136/11-24 від 18 листопада 2024 року вартість проведення оцінка майна становить 5 500,00 грн (т. 1 а.с.36).
Згідно даних дефектовки авто після ДТП ТОВ «Авто граф ф» від 21.11.2024 вартість відновлювальних робіт автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 дорівнює 72 809 грн (а.с. 31).
Згідно акту виконаних робіт №К240000713 від 18.11.2024 ТОВ «Авто граф ф» вартість послуг з дефектовки авто після ДТП складає, 1896,00 грн (без ПДВ 1580,00 грн) (т.1 а.с. 29). 
Згідно платіжних інструкцій на отримання грошового переказу від 12.12.2024 та від 22.01.2025 ОСОБА_1 отримав від ПАТ «HACK «ОРАНТА» у розмірі 31 090,20 грн та 10 255,20 грн в якості страхового відшкодування (т.2 а.с. 119, 120).
Вказані послуги сплачені позивачем, що підтверджується копією чеку від 18.11.2024 (т.1 а.с. 30).
12.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ «HACK «ОРАНТА» про перегляд розміру страхового відшкодування, оскільки розмір страхового відшкодування є явно заниженим та не відповідає дійсності (т. 1 а.с.25).
Згідно полісу №Т/5253070 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта» за становить 160 000,00 грн, франшиза – 2500,00 грн. (а.с. 22 т. 3)
Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник – особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки – особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). 
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування».
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). 
Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). 
Договір страхування – це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 № 3720-IX ( надалі Закон № 3720-IX) визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Разом з тим, за правилами ст.ст. 9, 12, 29, 30 пунктом 32.7 частини 1 32 Закону № 3720-IX при визначенні розміру страхового відшкодування при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, страховиком не відшкодовується франшиза, якщо інше не передбачено договором та витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (надалі Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Системний аналіз пункту 32.7 частини 1 статті 32 Закону № 3720-IX, статті 22, абзацу 3 пункту 3 частини 1 статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, навіть якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №420/998/18 (провадження №61-11714св19).
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених 
Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).
Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.
Таким чином, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.
Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані належні докази ( звіт про оцінку вартості матеріального збитку, протокол огляду колісного транспортного засобу, ремонтна калькуляції) що підтверджують факт отримання автомобілем Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 в результаті ДТП, що мало місце 29.10.2024 та сталось з вини ОСОБА_3 наступних пошкоджень: бампер передній-деформація та пошкодження ЛФП лівої частини; нижня частин переднього бамперу (структура) - деформація, пошкодження; накладка нижня переднього бамперу-деформація з розривом; накладка переднього бамперу, лівого повітрязабірника (хром) пошкоджена; наповнювач переднього бамперу-зруйнований; повітрязабірник лівий-пошкоджений; кріплення переднього бамперу ліве-зруйноване; кріплення датчику паркування переднє, ліве, центральне-зруйноване; накладка ліва плів. фари-пошкоджена; порушення зазорів пройому переднього бамперу
Зазначені пошкодження співпадають з переліком робіт, що визначені у ремонтних калькуляціях № ЕР/136/11 від 18.11.2024, а саме: запасні частини: гратка бампера ОСОБА_6 , дек. гратка л. бампера, підсилювач бампера л. п., демпфер бампера п., к-т кріплення бампера п., кріп. датч. паркування, бампер п.н. , дек. накл. бампера п., накладка л. фари л.; вартість робіт: бампер п.н. від`єднати/закріпити, дод: датчики п. паркування з-в, дод. роб. Протитум. фари зняття/встановлення, облицювання буксирної провощии п з-в, номерний знак п зняти/встановити, кабельний жгут бампера п з-в, дод: протитуманні фари відрегулювати, грати радіатора зняти/встановити, гратку в бампера п зняти/встановити, повітрозабірник п л зняти/встановити, декор наклаки бампера п зняти/встановити, обидві фари з-в, акб зняти/встановити; нижній захист двигуна зняти/встановити; додатково: фари відрегулювати, передня частина віднов. Геом. Кузова, бампер п ремонтувати; фарбування: дек. Накл. бампера, бампер п.
Згідно даних звіту про визначення варості матеріального збитку, завданого власнику колісного трансопртного засобу, виконаного оцінювачем ОСОБА_7 , за результатами огляду ТЗ від 18.11.2024 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 на дату огляду становить 93 502,35 грн; вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4  на дату огляду становить 65 931,72 грн.; вартість автомобіля, до моменту пригоди Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 становить: 918 733,80 грн.; величина втрати товарної вартості автомобіля Opel Mokka, д.н.з. НОМЕР_4 становить 27 570,63 грн.
Відповідач не заявляв клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи для визначення розміру завданого збитку та не надав доказів, що зафіксовані в ремонтних калькуляціях та роботи є такими, що незумовлені ДТП, а тому у судової колегії не має сумнівів у відповідності наданих позивачем копій письмових доказів обставинам у справі, тому вони обґрунтовано прийняті судом як допустимі та належні. 
Згідно платіжних інструкцій на отримання грошового переказу від 12.12.2024 та від 22.01.2025 ОСОБА_1 отримав виплату страхового відшкодування від ПАТ «HACK «ОРАНТА» у розмірі 31 090,20 грн та 10 255,20 грн
Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.
Згідно ремонтної калькуляції до звіту № ЕР/136/11 від 18.11.2024 вартість ремонту траспортного засобу становить 65 931,72 грн з урахуванням 20% ПДВ, яка складається з: 54 412,81 грн – запасні частини, 4620 грн – вартість робіт, 6 898,91 – фарбування,з яких: 2720, 00 -вартість робіт, 4178,91 грн - вартість матеріалів. 
Проте в супереч вимог ст.12, 81 ЦПК України доказів фактичного проведення ремонтних робіт вищезазначеного автомобілю згідно вищезазначеної калькуляції у вигляді акту виконаних робіт позивач не надав. 
Отже ПДВ в сумі 11 718,34 грн входить до суми страхового відшкодування та може бути повернута ОСОБА_1 страховиком лише після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. За таких правових приписів доводи апеляційної скарги представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА» щодо зменшення суми страхового відшкодування на розмір франшизи ( 2500 грн) заслуговують на увагу.
Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ПАТ «HACK «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 становить 10367,98 грн , із розрахунку 65 931,72 ( визначений розмір шкоди) - 41345,40 грн ( виплачене страхове відшкодування) -11 718,34 ( ПДВ)– 2500 (франшиза) = 10367,98 грн.
Оскільки за правилами ст.ст. 9, 12, 29, 30 пунктом 32.7 частини 1 32 Закону № 3720-IX шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 27 570, 63 грн в рахунок відшкодування збитків у вигляді втрати товарної вартості автомобілю.
Щодо відшкодування моральної шкоди, судова колегія зазначає наступне. 
Згідно із частиною першою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21) вказано, що абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.
Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи й доведеності позову.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Тому, з огляду на наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, враховуючи встановлений стан значного стресу потерпілого, спричинення йому істотних душевних страждань, а також підтверджений матеріалами справи факт надання йому частини щорічної відпустки відповідно до наказу Харківський апеляційний суд за період з 31 жовтня 2024 року по 07 листопада 2024 року включно тривалістю 8 календарних днів, судова колегія, керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог та вважає обґрунтованим визначення розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 , у сумі 10 000 грн.
Враховуючи факт пошкодження майна внаслідок ДТП, стан здоров`я позивача та наявність у нього інвалідності ІІ групи, а також враховуючи постійний стрес, емоційні та моральні переживання, пов`язані з пошкодженням транспортного засобу, придбаного місяць тому, судова колегія, оцінюючи наведені обставини з позицій розумності та справедливості, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди та вважає обґрунтованим стягнення з винної особи на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 10 000,00 грн.
Частини першої статті 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. 
До суду надано докази того, що ОСОБА_1 сплачено 5500,00 грн за складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № ЕР-136/11/24, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 , що підтверджується матеріалами справи, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування вказаних витрат ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . 
Оскільки при ухвалені рішення про відшкодування матеріального збитку судом враховані висновки лише вищезазначеного звіту, судова колегія не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на оплату послуг з дефектовки відповідно до акту виконаних робіт № К240000713 від 18.11.2024. 
Тому, суд дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті вартості послуг з дефектовки.
Суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача витрат на поштове відправлення кореспонденції, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази їх фактичного понесення.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки доводи апеляційних скарг знайшли своє часткове підтвердження, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду – скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, тому на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню з ОСОБА_3 судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 301,63 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір належить компенсувати державі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задоволені частково тому стягненню підлягає з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір у розмірі 738,23 грн.
Оскільки апеляційна скарга ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задоволена частково, тому судовий збір підлягає компенсанції за рахунок держави ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у розмірі 1050,84 грн.
Шляхом взаємозаліку зазначених сум судового збору з держави на користь ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підлягає компенсація судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 312,61 грн (1050,84 -738,23).
Керуючись ст.ст.367,368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384,389 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково. 
Рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2025 року в частині визначеного судом розміру стягнення матеріальної шкоди в межах ліміту страхового відшкодування змінити. 
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «НАС «ОРАНТА» задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ «НАС «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану ДТП в межах ліміту страхового відшкодування у розмірі 10367 (десять тисяч триста шістдесят сім) грн 98 коп.
В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ПАТ «НАС «ОРАНТА» в іншій частині відмовити.
Рішення Основ`янського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2025 року суду в частині стягнення з ОСОБА_3 понесених витрат по оплаті вартості дефектовки транспортного засобу після ДТП скасувати. 
В іншій частині рішення залишити без змін. 
Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» судовий збір у розмірі 312 (триста дванадцять) грн 61 коп за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий         О.Ю.Тичкова

Судді          О.В. Маміна

Ю.М. Мальований