Справа №635/3776/26
Провадження № 1-кп/635/1002/2026
ВИРОК
Іменем України
23 квітня 2026 року с-ще Покотилівка Харківського району
Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 
Секретаря судових засідань ОСОБА_2 

Розглянувши в порядку спрощеного провадження в селищі Покотилівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного державного реє стру досудових розслідувань за № 12026226190000077 від 07 квітня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зміїв Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , У вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.03.2026 року в денний час, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 під час зняття готівки з картки своєї знайомої ОСОБА_4 за її проханням дізналась баланс наявних грошових коштів. Внаслідок отриманої інформації у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний корисливий протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , з якою вона перебувала у товариських відносинах,
шахрайським шляхом.
29.03.2026 року, перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 з метою реалізації свого злочинного корисливого умислу ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_4 вигадану послугу, а саме сплату комісії за зняття готівки з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», повідомивши, що вказана послуга с платною та коштує 3627,82 грн., на що ОСОБА_5 , довірившись ОСОБА_3 , добровільно надала можливість сфотографувати свою банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» для використання даних для нібито сплати комісії за зняття готівки з банкомату.
ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , заздалегідь знаючи, що послуга зі сплати комісії нею вигадана, виконувати її вона не збирається, отримавши від останньої дані карти, 31.03.2026 року та 04.04.2026 року зробила замовлення товарів у застосунку «Теми», за які розплатилася ввівши у застосунку дані картки АТ КБ «ПриватБанк», що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 3627,82грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 1 статті 190 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно із частиною 2 статті 302 КПК України та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам частини 3 статті 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.
Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, про що зазначено стороною обвинувачення.
Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Санкцією частини 1 статті 190 Кримінального Кодексу України передбачено, що кримінальний проступок карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходив із того, що він не працевлаштований, а тому штраф призначати недоцільно, оскільки виконання цього покарання буде ускладнене відсутністю заробітку в обвинуваченого. Оскільки ОСОБА_3 не працевлаштований, призначення покарання у вигляді виправних робіт також неможливе.
Покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. З цього приводу суд зазначає, що призначення покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі буде занадто суворим покаранням, виходячи із обставин, що характеризують особу обвинуваченого. ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, в місцях обмеження або позбавлення волі не перебував. Направлення обвинуваченого до таких установ та перебування в них може негативно вплинути на нього, оскільки в таких місцях не виключається вплив з боку засуджених, які мають авторитет та своїм прикладом можуть закликати засуджених не до виправлення, а навпаки, до продовження кримінального способу життя.
Покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що призначення саме такого покарання буде найбільше відповідати завданням, які покладаються на кримінальне покарання, зокрема, у досягненні свідомої відмови від продовження протиправного способу життя та реабілітації перед оточуючими, а соціально-виховні заходи будуть цьому сприяти.
При пробаційному нагляді ОСОБА_3 буде знаходитися під спостереженням та в разі продовження вживання наркотичних речовин, наслідки їх вживання можуть бути виявлені. Застосування наглядових заходів до обвинуваченого зможе досягти позитивних наслідків лише за умови проведення тривалої та якісної виховної роботи, наслідком якої має стати свідома відмова від вживання психотропних речовин та значуща зміна світогляду. Такого результату можливо досягти дише впродовж періоду, який становитиме не менше трьох років. Призначення покарання у виді пробаційного нагляду, на думку суду, забезпечить співмірність тяжкості кримінального проступку тяжкості покарання.
На підставі викладеного, враховуючи щире каяття, суд дійшов до висновку про можливість застосування покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки.
Матеріальна шкода кримінальним проступком не завдана.
Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлено.
Витрати на проведення експертиз відсутні.
Речові докази підлягають знищенню, як речовини обмежені в обороті.
Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого, не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 302, 349, 370, 371, 381, 382 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) року.
Згідно зі ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.
Речові докази: - оригінал довідки з АТ КБ «Приват Банк» за період часу з 31.03.2026 по 06.04.2026 по банківській картці НОМЕР_1 визнати речовим доказом в кримінальному провадженні № 12026226190000077, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1