Дата документу 09.03.2026 
Справа № 334/1223/26
Провадження № 3/334/564/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 березня 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
за участю захисника адвоката Фельського С.Л.,
встановив:
згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 20.01.2026 № 149/12, ОСОБА_1 проводила господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме згідно отриманої податкової інформації (лист ДПС України від 15.12.2025 № 29469/7/99-00-24-04-01-07 (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області № 4888/8 від 15.12.2025) із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій) платником податку-фізичною особою ОСОБА_1 , з метою отримання прибутку в період з 01.03.2025 по 30.09.2025 з використанням послуг (сервісів) ТОВ «НОВА ПЕЙ» в частині операцій з приймання коштів, отримано 655 переказів на загальну суму 138 028 гривень, що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності та порушення п. 2 ст. 50 ЦК України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки не повідомила. З заявою про розгляд справи без її участі не зверталася.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Фельський С.Л. заявив клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та зазначив, що з протоколу про адміністративне правопорушення та з доданих до нього матеріалів не вбачається, що діяльність ОСОБА_1 по здійсненню продажу товарів дійсно носила систематичний характер. Зазначення в протоколі про те, що «...в період з 01.03.2025 по 30.09.2025 року з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, отримано 655 переказів на загальну суму 138 028,00 грн ...», само по собі не може безумовно свідчити про те, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом господарювання у розумінні положень ст. 164 КУпАП. На підтвердження обставин здійснення підприємницької діяльності, до протоколу не додано достатніх та переконливих доказів. Свідків в справі теж немає. Отже, на переконання захисту, наявні матеріали справи не підтверджують поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення. Фактично, ОСОБА_1 продавала вживані речі, подальше використання яких в родині було не доцільне. Велика кількість речей зумовлена тим, що вони залишились після смерті сина. Ними користуватись, матері морально складно, а деякими зовсім не доцільно. Саме тому, виникло бажання розпродати непотрібні, вживані речі. При цьому, з наданих документів вбачається, що продаж відбувся з березня до вересня. І все. Жодних продажів з вересня 2025 року не було. Це вказує на відсутність будь якої системності надходження коштів та підтверджує пояснення ОСОБА_1 надані до ГУ ДПС України у Запорізькій області. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції. У протоколі зазначено, що ГУ ДПС у Запорізькій області дізналось про вчинене правопорушення 15.12.2025. Але це не відповідає дійсності. В середині серпня 2025 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист від ГУ ДПС у Запорізькій області з повідомленням про те, що вони вбачають в її діях ознаки підприємницької діяльності. Тобто не пізніше серпня 2025 року, ГУ ДПС у Запорізькій області виявило обставини, які вони вважають підтвердженням підприємницької діяльності без державної реєстрації. Відтак строк притягнення до відповідальності сплинув.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані: лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 15.12.2025 № 29469/7/99-00-24-04-01-07, інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій в частині операцій з прийманням коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, що створювалися ТОВ «НОВА ПЕЙ» в період з 01.03.2025 по 25.03.2025, з 25.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 30.04.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 30.06.2025, з 01.07.2025 по 31.07.2025, з 01.08.2025 по 31.08.2025, з 01.09.2025 по 30.09.2025, лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 30.12.2025 № 54056/6/08-01-24-08-03 «Про притягнення до адміністративної відповідальності», список № 05.01.2026 ГУ ДПС (166) реєстр № 3, акт від 20.01.2026 № 150/08-01-24-08/2373904820 про факт неявки для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, лист управління податкових сервісів Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.01.2026 № 103/08-01-12-03-03, відповідь на запит від 05.01.2026 № 0801-2026-0000076 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платників податків, лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.01.2026 № 1834/6/08-01-24-08-03 «Про надання протоколу про адміністративне правопорушення».
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення – це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Ця норма КУпАП є бланкетною та відсилає для встановлення її змісту до інших нормативних актів.
Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підприємницьку діяльність» підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.
З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.
Судді не надані докази того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності (витяг з ЄДР, тощо), проте їй інкримінується правопорушення щодо отримання прибутку в період з 01.03.2025 по 30.09.2025 з використанням послуг (сервісів) TOВ «НОВА ПЕЙ» в частині операцій з приймання коштів, отримано 655 грошовий переказ, на загальну суму 138 028 гривень, що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності. Тобто здійснення нею систематичного продажу товарів для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.
Податковий кодекс України не містить терміну «вживані товари», але визначає, що продаж товарів – це будь-яка передача права власності за винагороду (чи навіть без неї), відповідно до договорів купівлі-продажу, обміну тощо. До товарів належать як матеріальні, так і нематеріальні активи, включаючи землю та цінні папери.
Згідно з Господарським кодексом України господарська (а особливо підприємницька) діяльність – це систематична діяльність, спрямована на отримання прибутку. Якщо фізична особа не просто час від часу позбувається непотрібних речей, а регулярно продає товари, її діяльність може бути визнана підприємництвом.
Продаж індивідуального, особистого, вживаного майна не підлягає оподаткуванню. Лише систематичний та одночасно однорідний асортимент товарів має ознаки підприємницької (господарської) діяльності.
Наданні судді матеріали справи не містять доказів про товари, які реалізовувала  ОСОБА_1 , що позбавляє можливості суд перевірити, чи містять реалізовані нею речі однорідний асортимент товарів, або навпаки свідчать про те, що вона реалізувала свої речі, які були у вжитку.
Натомість  ОСОБА_1 надала докази того, що здійснювала продаж речей, які були у вжитку її сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.03.2022 та витягами з платформ онлайн-оголошень.
Тобто, контролюючим органом не доведено те, що  ОСОБА_1 здійснювала продаж товарів з метою отримання прибутку та провадила господарську діяльність, а не здійснювала продаж власних речей, що не відповідає диспозиції ст. 164 КУпАП.
З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.
Водночас достатніх та допустимих доказів того, що  ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суду не надано достатніх, допустимих та достовірних доказів провадження  ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 164, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов