УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/2428/25  Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О. 
Номер провадження №33/4805/814/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В., захисника Свінцицького Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Свінцицького Леоніда Валентиновича на постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки з оплатним вилученням транспортного засобу «SKODA FILICIA», державний номерний знак НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривні 60 копійок.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , будучи 29 квітня 2025 року притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, 10 грудня 2025 року о 19 годині 36 хвилин по вул. 40 років Перемоги в м. Радомишль Житомирської області, керував транспортним засобом «SKODA FILICIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) ПДР.
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Свінцицький Л.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційну скаргу мотивує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , яких не видно і на відеозапису події. 
Вважає, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, оскільки поліцейські не роз`яснили останньому його права, передбачені Конституцією та КУпАП, порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали сертифікат та свідоцтво про повірку.
Зазначає, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, що, на його думку, унеможливлює накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, вказує, що додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу «SKODA FILICIA» є занадто суворим, з огляду на особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, має грамоти та бойові нагороди. Вилучений автомобіль придбаний за кошти волонтерів, і ним користуються всі бійці підрозділу, де проходить службу останній. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який в судовому засіданні просив постанову судді змінити в частині стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та оплатного вилучення транспортного засобу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до приписів частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено у статті 251 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537156 видно, що ОСОБА_1 10 грудня 2025 року о 19 годині 36 хвилин по вул. 40 років Перемоги в м. Радомишль Житомирської області, керував транспортним засобом «SKODA FILICIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) ПДР (а. с. 2). 
Відповідно до пунктів 2.5, 2.9 а Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
За правилами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. 
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у повторному протягом року порушенні пункту 2.9 а Правил дорожнього руху підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №537156; роздруківкою з алкотестера Alсotest 6820 №ARFK-0001 від 10 грудня 2025 року, згідно з якою результат огляду становить 1,52 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Радомишльська лікарня»; довідкою ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, згідно з якою постановою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року у справі №214/2530/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП; відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського (а. с.2-5).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
Зокрема, на відеозаписі події зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та видно як поліцейські виявивши в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився. Результату тесту (1.52 проміле) не заперечував. 
Вказаний відеозапис події відповідає вимогам статті 251 КУпАП, згідно з якою доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Наданий відеозапис відображає подію адміністративного правопорушення та містить відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
З врахуванням вказаних доказів, в сукупності із відеозаписом події, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, оскільки поліцейські не роз`яснили останньому його права, передбачені Конституцією та КУпАП, порядок застосування спеціального технічного засобу, не надали сертифікат та свідоцтво про повірку, є безпідставними.
Так, вказане спростовується, зокрема, відомостями, зазначеними у пункті 13 протоколу, та розпискою (а. с. 6), де вказано, що останній з правами ознайомлений, про що свідчить підпис останнього. 
Відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, засіб вимірювальної техніки «Драгер Алкотест 6820» відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 та є чинним до 15 жовтня 2026 року (а. с. 14). 
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
Суд не приймає до уваги посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, що унеможливлює накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. 
Так, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення має кримінально-правовий характер у розумінні практики ЄСПЛ. У зв`язку із цим, при розгляді даної справи, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.
У зв`язку з наведеним, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, слід приймати до уваги висновки Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20, згідно з якими особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Крім того, в даній постанові зазначено, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
З урахуванням наведеного, накладення на ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки є законним.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що накладене на ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу «SKODA FILICIA» є занадто суворим, з огляду на його особу, є слушними. 
Відповідно до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. 
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
При розгляді цієї справи та накладенні на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з оплатним вилученням транспортного засобу «SKODA FILICIA» вимоги закону судом першої інстанції були дотримані не у повній мірі.
Так, статтею 25 КУпАП передбачено, що оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.
За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.
Санкція частини другої статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Отже, санкція частини 2 статті 130 КУпАП містить альтернативу до застосування адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу. 
Тобто передбачає принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності та особі порушника.
На переконання апеляційного суду, застосування такого додаткового виду адміністративного стягнення, як оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, суддя повинен належним чином вмотивувати необхідність застосування такого стягнення.
Обираючи ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді оплатного вилучення автомобіля, суддя лише формально зазначив про необхідність застосування такого адміністративного стягнення, зазначивши у постанові, що останній є його власником.
Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, має грамоти та бойові нагороди (а. с. 32-38), апеляційний суд вважає за можливе не накладати на останнього такий вид стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу. 
У зв`язку із наведеним, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КУпАП змінює постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2026 року в частині накладення стягнення у виді оплатного вилучення автомобіля, що на переконання апеляційного суду буде відповідатиме меті адміністративного стягнення, та завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу адвоката Свінцицького Леоніда Валентиновича – задовольнити частково. 
Постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, змінити.
Виключити з постанови судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 березня 2026 року застосування оплатного вилучення у  ОСОБА_1 транспортного засобу «SKODA FILICIA», державний номерний знак НОМЕР_1 . 
В решті постанову залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя :