Справа № 362/1523/26 
Провадження № 1-кп/362/438/26 
ВИРОК
Іменем України
23.02.2026 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026116140000020, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 337 Кримінального кодексу України (далі - КК України), 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , який є військовозобов`язаним відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та зобов`язаним стати на військовий облік відповідно до абзацу дев`ятого пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 26 січня 2026 року приблизно о 16 год. 42 хв., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та був належним чином попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену частиною першою статті 337 Кримінального кодексу України, де отримав під особистий підпис повістку №6485363 від 26.01.2026 і попередження про виконання вимог військового обліку від 26.01.2026, підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_4 , про необхідність прибуття о 10 год. 00 хв. 02.02.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , для оформлення військово-облікових документів та проходження медичного огляду.
В подальшому ОСОБА_3 26 січня 2026 року особисто ознайомився зі змістом врученого йому попередження, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , про необхідність прибуття 02.02.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та поставив свій підпис про ознайомлення.
Не зважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних Сил України, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вимогам статті 65 Конституції України, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув у строк до 02.02.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , про причини свого неприбуття уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 не повідомив, вчинивши таким чином ухилення від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 337 КК України.
Зазначені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному дізнавачем і затвердженому прокурором, яка звернулася до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна письмова заява, складена за участю захисника. Так, за змістом цієї заяви обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 337 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоди на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтверджено підписами обвинуваченого та захисника на вказаній заяві.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд розглядає обвинувальний акт в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, тобто у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів з ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин. 
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть в ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого у скоєнні передбаченого частиною першою статті 337 КК України кримінального проступку знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку і підтвердив встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого за частиною першою статті 337 КК України як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина друга статті 50 КК України). Суд відповідно до вимог статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений ОСОБА_3 має середню спеціальну освіту, неодружений, офіційно непрацюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, про них не зазначав і прокурор в обвинувальному акті. 
Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання (щире каяття), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, виходячи з принципів законності, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, беручи до уваги обумовлену статтею 50 КК України мету покарання, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в межах санкції частини першої статті 337 КК України у виді штрафу.
Підстав для застосування статей 69, 69-1 КК України немає.
Цивільний позов не пред`являвся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись статтями 302, 369 - 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 337 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною першою статті 394 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1